[něžná klavírní hudba]
[zaklepání]
Nejdřív to musí schválit. Jo, chvilku…
- Ahoj, a kruci, pardon. - [muž] Ještě podpis.
Můžete si to vzít? Jo, je to těžký.
- Děkuju vám. - Děkuju.
- [dětské pokřikování] - Co to je?
Co já vím. Rozhovor na CNN začíná teď.
Amy? Na, vem si to, usmívej se.
Začínáte za deset vteřin.
Dobře.
[chichotání]
S LÁSKOU MILES
To je od Milese.
[utichnutí hudby]
[moderátor] Dnes tu máme guvernérku, Claire Debellovou,
jejíž kampaň nabírá obrátky díky tomu,
že vystupuje úplně jinak než ostatní.
Děkuji, že jste přijala pozvání.
Pracujete z domova, tak jako my všichni?
Ano, vítejte v naší kanceláři alias školce.
Už přicházíme o rozum.
Vaši kampaň financuje miliardář a filantrop Miles Bron,
zakladatel technického giganta Alfa, který tvoří tucty společností
včetně Alfa Cosmos, Alfa Car, Alfa Shop, Alfa…
Já vím, já vím, já vím. Co nadělám?
- Můžete mu říct ne. - Co třeba ne!
- [muž] Lioneli, jste vědec, ne novinář. - Ano.
[muž] Nemůžete se neustále omlouvat za všechny Milesovy výstřelky.
Genialita zkraje působí jako šílenství.
Tak se z něj stal Miles Bron! Vůbec nic nevíte.
Ten chlap mi faxuje. Uprostřed noci. Zbožňuje faxy.
Posílá mi svoje nápady, který bych měl…
Dám vám příklad. Genialita, nebo šílenství?
„Uber pro biosféru.“
Těžko říct, možná jo.
„Robopsi rovná se rozprava.“
A takhle je to celou noc, až do rána!
Ale pak…
Vzpomínáte na „dítě rovná se NFT“?
Smáli jsme se,
ale krypto děti nám pak zaplatili tenhle barák.
- [muž 2] Balíček. - Chcete to zpochybnit?
- [muž 2] To je pro vás. - My víme.
Nepleť se mu do cesty, ale chce,
abychom do rakety natankovali těkavou látku.
Neposlouchá. Prostě řekne: „Zařiďte to.“
Co když to klapne?
Tohle je věda, ne náboženství.
Nezapomínejte na to.
Protože když se pod to podepíšete a on selže,
půjdete na věky ke dnu.
S LÁSKOU MILES
Ohledně změn klimatu jsem nekompromisní, pokud vás to děsí,
tak strčte hlavu do písku.
- Mí voliči věří, že budu bojovat… - [smích, povyk]
[hraje „Mothership Connection“]
Nudím se.
Peg?
Peg!
Tady, tady.
Hele, prosím, netancujte tu s ohněm.
[žena] Peg, já se strašně nudím.
Ne, žádný mobily.
Proč nemůže mít mobil?
Protože je zlá.
Ne, protože má strach, že tweetnu…
etnickou urážku.
Zase.
Ano. Slíbilas, že mobilu se teď nedotkneš.
Nevěděla jsem, že to slovo souvisí se Židama.
Myslela jsem, že to je výraz pro skrblíka.
Židák?
[povzdech]
Dneska je všechno woke, nedá se to uhlídat.
Ano.
Miluju tě, ano!
A říkám, co si myslím, bez cenzury.
Když to lidi neunesou, jejich problém. Co to je?
- Nevím. Někdo to přinesl. - [prudký nádech]
[zvonění]
Poraď, génie, co to má bejt?
- No, je to Milesova pozvánka. - [povzdech] To je!
No ale, co to je? Vypadá to jako kus dřeva.
- Jo. - Musí to jít otevřít.
Nenašel jsem západku ani neviditelnej spoj,
ale ten vzorek na dřevě je mi povědomej.
Hmm. Vteřinku, volá Birdie.
Poraď mi, jak mám ten krám otevřít.
- Ahoj Birdie. Lionel na dvojce. Čau, Peg! - Ahoj!
Ne, Peg teď hasí požár. Vrátí se.
- Další požár, Bird? - Ne.
Cos řekla tentokrát? Přestaň už chodit na Twitter.
Nic takovýho, neboj se.
A k tý Milesově věci,
zjistils, jak to otevřít, Lioneli?
- Já… - Lioneli, tak zapoj mozkovnu!
Pracuju na tom. Bird, ty vymetáš večírky?
Ne, všichni jsou u mě, v klidu. Ozval se někomu Duke?
- Ne. - Ne.
[odkašlání]
Ta záležitost byla v centru pozornosti, rád bych se k ní vyjádřil.
Odpověď zní ne, Jimmy Kimmele, já mám kozičky rád.
Dávaj nám užitečný věci, dávaj nám mlíko, sejra,
krměj mláďata, dokud nevyrostou tak, aby se daly lovit.
Budu upřímnej, kozy jsou fajn.
Není na nich nic špatnýho.
Zbožňuju svý prsa, je s nima sranda.
- Jejda, pardon, feministky. - Pardon, feministky.
Takže, když je řeč vo zaprseň Ameriky,
není to nic než narušení přirozenýho řádu.
Evoluci tu máme už miliardy let.
A když poprosíte kluka, aby zpomalil, protože s ním holka neudrží krok…
[žena] Duku!
…po staletí na západních pracovištích dominovali chlapi…
- [žena] Dukey! - …k tomu nás příroda stvořila.
Dukey! Volám tě. Když tě volám, musíš se ozvat!
Mami! Zavři zobák. Tohle už jsme řešili.
Když jedeme s Whiskey naživo, musíš…
Chceš, abych zavřela zobák?
- Promiň, ale když točíme… - Co?
- Když točí… - Co?
Krucinál, promiň.
Přišel ti balíček. Je v kuchyni.
Zkusím to zahřát.
[prudký nádech] Volá Duke, vydrž.
- Duku! - Čau, co to má bejt?
- Máma to rozbila. - Je to stereogram.
[Duke] Netuším, jak to votevřela, asi to rozbila.
Stereogram.
[Claire] Stereo co?
Říkáš stereogram? To je ta věc…
[Claiřin manžel] Magický oko? To mi nejde.
[Duke] Mami, víš, že mi nemáš sahat na věci.
[mechanické vrčení]
[Peg] Mají se seřadit dle barvy, nebo…
Velikosti? Váhy? Mám je zvážit?
Osm na osm, šachovnice. Je to šachová koncovka.
Je to nastavený na mat, tak nemám…
[Lionel] Prosím, Kasparove.
[cvaknutí]
[nádech] Jsou to piškvorky, ty umím!
- Už jsou vyplněný, takže smůla. - Jsou to piškvorky!
Ale děkuji ti za komentář, Birdie. Jo.
Počkat, počkat, tohle je morseovka.
Křížky a kolečka jsou tečky a čárky.
Tečky a čárky.
- Takže tam máme O-U-R. - Pane jo.
Jsou to piškvorky.
- [cvaknutí] - [gradující hudba]
[Birdie] Nemá se něco stát?
[Claire] „N.“ Možná to něco znamená.
V nějaký další hádance.
Je to kompas.
- Máti! - Je to kompas!
Takže sever, jih…
Dobře, N sever, natočte to na sever.
[cvaknutí]
[hudba z hrací skříňky]
- [nádech] Hraje to. Lidi, hraje to! - Pšt!
- Posmíváš se mi? - Ano.
Bezva, ha, ha, ha.
- Dohledám si to. - Co to je?
Alexo, dohledej mi tuhle skladbu.
Alexo, dohledej mi tu skladbu.
Hele, to je Bachova Malá Fuga v G molu.
- Určitě? - Jo.
Už to budu mít. Alexo, dohledej mi tu skladbu.
Takže fuga je krásná hudební hádanka o jedné melodii.
A když tu melodii navrstvíš na sebe,
začne se měnit a promění se v něco úplně jiného.
Nic nenajde. Je to lampa.
- Miluju tě, Birdie. - Já tebe taky, Claire.
Řekl, že se to má navrstvit na sebe, chvilku…
Zvedněte kolo uprostřed.
- [cvaknutí] - [konec hudby]
[Lionelův smích]
A máme tu změnu.
Podělanej Miles. Geniální.
[máma] To je první Fibonacciho posloupnost.
Matko!
[odfrknutí]
Ne, nesahej na to!
Uhuhu!
Je tam čtyřicet sedm.
To je atomový číslo stříbra, ne?
- Určitě je to stříbro? - Je to stříbro.
A je to tady.
Všichni společně. Raz, dva, tři.
[cvaknutí]
[gradující hudba]
[Lionel] Já se picnu.
[nádech]
[cinknutí]
[cembalová hudba]
„Drazí přátelé, narušitelé mého klidu, můj nejvnitřnější kruhu…“
„…zasloužíte si chvilku oddechu, takže jste srdečně zváni…“
„…na víkend na soukromém ostrově!“
„Kde oslavíme naše vzájemná pouta,
doufám, že vaše mozkové závity nezarezly.“
[jásot]
„Protože zároveň musíte vyřešit záhadu…“
[pištění]
„…mojí vraždy.
Dejte prosím vědět, jestli jste na něco alergičtí,
s láskou a vřelým polibkem, Miles.“
Mami, kde mám harpunu? Musím balit. Kotě, sbal se.
Co to je?
To netuším.
[pištění]
[hromadný jásot]
[hudba vrcholí]
[oddechování]
[napínavá hudba]
NALÉHAVÁ SCHŮZKA
Co? Uh, počkat.
Co se stalo?
Blancu, viděla jsem tě jít do strojovny.
Ty jsi podvodník. Všichni to víme.
- Případ uzavřen. Máš utrum. - Já to vůbec nechápu.
Angie mě přistihla a teď je prostě konec?
Promiň, Blancu, museli jsme tě vyhodit z přetlakové komory.
Jsi nejslavnější detektiv na světě.
Měl by sis vědět rady.
Tahle hra, no to není můj šálek kávy.
Mohli bychom zkusit Quiplash.
- Nebo Codenames. - [zaklepání]
Ne. Ne, ne.
Hele, vážím si toho, co se pro mě snažíte udělat.
Máme o tebe starost, ten lockdown není snadnej pro nikoho.
A Phillip mi řekl, žes už týden nevylezl z vany.
Ne, tak dlouho tady nejsem.
[zaklepání]
Mohl bys otevřít?
[Phillip] Nejste zase ve vaně, že ne?
Um, ne.
Prostě…
vždycky, když nemám případ, jsem mimo.
[povzdech]
Asi přicházím o rozum.
Můj mozek je jako závodní auto, co nemá s kým závodit.
Nechceš zkusit třeba křížovky?
Ne, ne, Natasho.
Já… hry a hádanky jsou na nic, poslední, o co stojím, je dovolená.
Chci nebezpečí a lov, chci výzvu.
Potřebuju… velký případ.
[Phillip] Blancu? Někdo za vámi přišel.
S krabicí.
[dramatická hudba]
NA NOŽE: GLASS ONION
[zatroubení]
[zabručení]
[Lionel] Čau, kočko.
[Claire] Ach, nazdar génie!
[troubení]
[jásot]
Zdravím! Ach můj bože!
- Nemůžeme se objímat, co? - [Claire] Ne.
- Chci vás obejmout. - Ahoj, Peg!
[Lionel] Lokty!
- [Claire] Chceš pomoc? - [Peg] Ano.
Přespávali jste včera v hotelu? Neviděla jsem vás.
[Claire] Ne, Birdie, právě jsme dorazili.
Ale vy… Nazdárek, cizinče bez záruky.
[muž] Pane Blancu! Jste cizinec bez záruky?
Ne, ne, ne, to nejsem, Nikosi. Ani nevím, co to znamená.
[Lionel] Vteřinku. Benoit Blanc?
[Claire] To snad ne, vy jste… Benoit Blanc, ten detektiv?
Nevyřešil jste vraždu… no, jak se jmenovala?
No, té baletky, co se tentononc, to jste vy?
Ano, z masa a kostí.
Já také samozřejmě vím, kdo jste, guvernérko.
Doktore Toussainte. Slečno Birdie Jayová.
Jak nepravděpodobné shromáždění.
- [výstřel] - [túrování motoru]
- [výstřely] - [pištění pneumatik]
[Whiskeyin jásot]
[smích]
Parto, jsme tady.
[vypnutí motoru]
Narušitelé opět spolu.
- Ne, ne, ne. - [Birdie] Duku! Duku!
- [Lionel] Čau, Duku. - [Claire] Duku, ahoj.
- Tak lidi, pamatujete si Whiskey? - Ahoj.
[Claire] Jistě, Whiskey, ahoj.
Kdo to je?
[Claire] Co děláte v Řecku, pane Blancu?
Pozval mě sem pan Miles Bron.
Jste kámoši?
Ne, neznáme se.
[Lionel] No jasně, ta záhada s vraždou.
Benoit Blanc nám pomůže vyřešit záhadu Milesovy vraždy.
- To bude sranda. - Aha, super.
[Benoit] Inu, uvidíme.
[lodní zahoukání]
[zatroubení]
Dámy a pánové, vítejte v Řecku.
Toto plavidlo vás dopraví na ostrov pana Brona.
Cesta bude trvat dvě hodiny.
Váš kapitán, pan Andino, vám pomůže se zavazadly.
Ale nejdřív musíte sundat roušky a vypláznout jazyk.
Ta nepříjemnost zabere pouhý okamžik.
- [výstřel] - [dávení]
- [pípnutí náramku] - Pane Cody.
Není v tom ananas, že? Duke nerad ananas.
Není v tom ananas.
- [výstřel] - [dávení]
[Benoit] Zřejmě jsem páté kolo u vozu, všichni se znáte.
[Claire] Miles pořádá podobná setkání každý rok.
A posílá bláznivé pozvánky na extravagantní výlety.
Je to taková menažerie.
Promiňte, miluju váš přízvuk. Zkusila jsem to.
- [výstřel] - Ah!
Po osmi letech jste úplně první nováček, kterýho pozval.
- Musíte být něco extra. - [Benoit] No, já…
[chichotání]
- Hm, co to je za materiál? Je božský. - Myslím, že bavlna.
Pane.
[Benoit] Uh… Co je to?
Sundat, prosím.
[výstřel]
[zakašlání]
Tohle už nebude potřeba.
- [Benoit] Vážně? - Rozhodně.
[pípnutí]
Co je to? Nějaký druh dezinfekce, nebo…
Jste v pořádku. Tak si užijte výlet.
[zatroubení]
[záhadná hudba]
Andi! Ahoj!
To mě poser.
[dramatická hudba]
[Benoit] Nemohl jsem si nevšimnout, že její příjezd vyvolal pozdvižení.
Jo. Pozdvižení.
Není ve vaší klice?
Byla… Je.
Byli to Andi a Miles, kdo Alfu před lety založili.
To je Cassandra Brandová?
[Lionel] Andi, jo.
Takže už nejsou partneři?
Skončila mávnutím právnický hůlky.
Vykopnul ji bez halíře a poslal na pracák.
Božínku. Ale i přesto ji pozval na tenhle víkend?
Otázka je: „Proč ji pozval?“
A proč dorazila?
[napínavá hudba]
Ten přístav dělal Banksy?
Nachovňo.
Tak se ten ostrov jmenuje řecky?
Nachovňo.
Nachovňo. Nachovňo. [smích]
[na kytaru „Blackbird“ od The Beatles]
[pištění]
Milesi!
Ah, má nejdražší Birdie!
Ty máš svůj ostrov?
A hraješ mi moji písničku.
- Na kytaru, s níž ji Paul napsal. - [smích]
Je to mazec, že jo?
Ale tvůj výraz za to stojí. Ah!
Mí přátelé! Mí přátelé, mí staří přátelé.
Ah, smíme se po tom výtěru chřtánu obejmout?
- Můžeme. Moc rád. - Ach, pojď na moji hruď.
[Miles] Můžeme se objímat. [smíšek]
- Duku! - Zduř, brácho. Todle je sen.
- Žádnej sen. Jsi vzhůru. - [smích]
[Miles] Ještě víc.
Whiskey.
Pane jo, máš moc krásnej řetízek.
- Krásnej, pocem. Vobejmi mě. - Tenhle šunt? [chichot]
- [Miles] Jak se daří? - Moc dobře.
- [Miles] Jo? - Mm. Krásnej ostrov.
[Miles] Líbí se ti, jo? Je to sexy?
Tak Benoit Blanc, co?
[Whiskeyino odkašlání]
Když záhada s vraždou, tak s tím nejlepším, ne?
[Whiskey] Dukey.
- [Miles] Příteli. - Nazdar.
- Rád tě vidím. - Já taky.
Zdravím.
Pane Brone, nedokážu vyjádřit svůj vděk za…
Rád vás poznávám.
[záhadná hudba]
Andi.
Jsi tu.
Jo, jsem.
Tak jo, kdy spustíš tu záhadu?
[smích] Dočkáš se, trpělivost. Vydrž.
Poslyšte, máte mě za blázna,
ale nemohli bychom si…
naplnosžít tuhle chvilku?
[hromadně] Mm.
Jsme přece staří přátelé. Pořád přátelé.
Já vás mám rád.
Chci, abyste to věděli a…
A čeká nás skvělý víkend, jen naši partu, jen nás.
Čus bus.
Ahoj.
Nejsem tu.
Kdo to je?
To je Derol. Zůstane tu. Má těžký období,
ale naší záhady se neúčastní, jo?
Tak nejdřív prohlídka Skleněné cibule.
[Duke] To je super.
[Birdie] Proboha! Skleněná cibule, jako náš bar!
Už teď se mi tady libí.
Nevezmeme si kufry? Nebo…
- Slunce je oslepující. - Tohle je pecka.
…je někdo odnese? Dobře.
[Claire] Potřebuju do stínu.
Boháči jsou tak zvláštní.
Děkuji, čas od času jsem si v životě zahrál na granta,
ale tohle…
víc než přesahuje moje schopnosti.
Vedete si skvěle. Jsem Andi.
Neskutečně mě těší. Jsem Benoit.
- Zavažte si tkaničku. - Děkuji.
Panečku. Proč ne?
Páni.
Je to opravdová skleněná cibule.
[Claire] Jo.
[Miles] Minulost, přítomnost a budoucnost.
Ukazuje, co bylo dřív, kde jsem teď a co zanechám světu.
Ignorujte mě.
Tohle je vyvrcholení všeho, co jsem až doteď dokázal.
A kolik lidí tady zaměstnáváš?
Obvykle tak padesát. Ale teď všichni odjeli domů.
Chci prožít víkend s přáteli jako za starých časů.
Protože jde o tohle.
Není to jenom sídlo zazobance, je to…
Není to ani sídlo, je to…
Je to… Je to komuna. Chrám kreativity.
Och, senzace.
- [mužský hlas z reproduktorů] Dong! - [znění gongu]
[Lionel] Co? Co to je?
Můj soukromej zvon.
Ten tón složil Phil Glass.
- Co? - Kdo je Phil Glass?
Tak co kdybychom přestali plkat a začali se bavit? Hm?
Vaše pokoje zdobí čakra, kterou si úzce spojuji s každým z vás.
A vím. Smiřte se s tím, jo?
Váš monitor biorytmu odemyká pokoj…
- Proboha. - …pomocí hmatu vás navede.
Zabydlete se a sejdeme se u bazénu.
Odpočineme si a pak začne hra.
- [zavibrování] - Ah!
Božský! [smích] Vyznáš se ve mně, Milesi.
Ach, Milesi.
- Mm. - Ahoj, Andi.
- [Birdie] Božský! - [Miles] Jsem…
rád, žes dorazila.
Páni, já… Já se omlouvám, ale tohle je šílenost.
- Já vím. Tak, pane Blancu. - Mhm?
- Promluvíme si? - Mm, jistě.
[záhadná hudba]
Ach Bože. To je…
Pane na nebesích. To je…
To je… Počkat. Co to je?
To snad ne! Je to plné hvězd.
V roce 2010 jsme navázali kontakt.
Uh, tohle je skvostné, jednoduše skvostné.
Mám ohromnou radost, že jsem tady.
Pokud si přejete, abych v té vaší záhadě sehrál nějakou roli, pane,
například detektiva, moc rád vám vyhovím, protože…
Fakt, že jste mě… sem pozval…
To má být automobil?
Ano, moje Baby Blue.
Solitér. Jezdí se mnou všude. Po celém světě.
A proč je na střeše?
Na ostrově není silnice.
[nádech] Ach, ano, no jistě.
[Miles] Pane Blancu, uh…
chci se zeptat,
co tady děláte?
Asi vám nerozumím.
Co tady děláte?
[úsměšek]
Um, pozval jste mě.
Ne, nepozval.
Co?
Dostal jsem krabici.
- Počkat, dostal jste krabici? - [Benoit] Ano.
Byla mi doručena dřevěná krabice s hádankami pro malé děti,
a když jsem je rozluštil, narazil jsem na pozvánku.
Nemáte ji s sebou?
Jistě že mám.
Promiňte, ale jsem nadmíru zmaten.
Tohle je… součást té hry?
[náznakem] Ne.
Je stejná jako ostatní, ale neposlal jsem ji já.
[záhadná hudba]
A kolik těch krabic jste vyrobil?
- Pět. Každou pro jednoho. - No a co nějaké prototypy?
Ne, můj člověk sotva stihl těch pět, a to se učil u Rickyho Jaye.
A když jsou hádanky rozluštěny a krabice se otevře,
je možné znovu ji zavřít?
Vrátit do původního stavu?
Počkat. Počkat. Počkat.
Přesně to někdo udělal.
Uvedl ji do původního stavu a odeslal jako vtip.
„Miles pořádá hon na vraha, tak proč nepozvat Benoit Blanca.“
[smích]
To se povedlo.
Já jsem…
Zostudili mě. Oni…
Proč? V mojí záhadě přece figuruje předobjednaný detektiv.
To je samozřejmost.
[povzdech] Pane Brone, skrze vlastní hořkou zkušenost vím,
že anonymní pozvánku není radno zlehčovat.
Takže jinak. Rád bych, abyste mě navštívil.
Tak, byl jste pozván.
- Jste oficiální host. - Ale… To je…
Rád vás vidím, tak se bavte.
Užijte si to.
Hele, můžete vyřešit záhadu, zkuste to.
Nechci se moc chlubit, ale možná to nedáte.
Musím letět. Tak u bazénu.
[dramatická hudba]
Lioneli, na vědce seš až moc sexy.
A Claire, seš roztomilá.
Ah, díky, Bird.
Snažila ses. Líbí se mi, žes do toho dala všechno.
No, jsme přece v Řecku.
Žádný roušky, konečně můžu dýchat.
Tomu říkám bazén. Půjdu si zaplavat.
[gradující hudba]
Možná někdy později.
[na kytaru „Under the Bridge“]
[Miles] AK a Flea slíznou smetanu,
ale srdcem Red Hot Chili Peppers je Frusciante.
- Blancu! Namočte se. - [zasmání]
A ochutnejte kombuchu. Není vůbec špatná.
Poslal mi ji Jared Leto. Chtěl by investovat.
- Jsem na dovolené, takže… - Přihraj další.
- Tady máš. - Jo.
To je Baby Blue!
[Duke] Klasika.
Pamatuješ, jak jsi mě v ní málem rozsekal cestou k Andi?
- Na narozeniny Andersona Coopera. - [smích]
Jeho večírky jsou legendární.
- [z reproduktorů] Dong! - [Duke] Jo.
[Claire] Ach Bože.
Vážně, Duku?
[Claire] Ale proboha!
Vážně.
Kretén.
Večírek začal.
Moc hezký kousek.
- Neodkládám ho. - Mmm.
Všiml jsem si.
- Nikdy nevíš, kdy se něco posere. - Ano.
[napínavá hudba]
Birdie? Musíš to říct.
- Musíš to říct. - Řeknu.
Poslouchej. Beze srandy. Musíš.
- Řeknu. - Prostě musíš ho poprosit, jasný?
Až půjde do pokoje, běž za ním a udělej to.
Já to s ním vyřídím. Neboj se.
[Miles] Ochlaď mě. Dej mi cucnout. Je mi vedro.
- Seš k sežrání. - [smích]
Vzpomínám na doby, kdy…
Všude psali o mně a on byl nula.
A nemohl uvěřit, že s ním mluvím.
Pověděl mi:
„Seš ta Birdie z billboardů, nemůžu uvěřit, že se mnou mluvíš.“
Omotala jsem si ho kolem prstu.
[Whiskeyin smích]
Vyhovovalo mi to.
Andi! Ahoj! Páni.
Jak už je to dlouho?
Od soudu pár měsíců.
Mm. Ten soud. Fuj. To nebyla sranda.
Pro nikoho z nás. Pro kohokoli, že Peg?
Cítím se nepříjemně, půjdu si zaplavat.
[pípnutí přístroje, bzukot]
Co to? Na Matisse v koupelně bych si zvyknul,
ale skutečně je to fax?
[zahihňání]
Miles nemá ani telefon.
Vyhovuje mi to. Mám jedno číslo,
všechno chodí na moje faxy po celém světě.
Na analogu je něco, co mám…
Oh! Tomu říkám závan minulosti.
- [zasmání] - Podívejte se. Hele.
Líbí se mi, že si to schováváš.
[Benoit] Smím se vás zeptat, pokud to není příliš troufalé,
co vás vlastně spojuje?
Jste každý z jiného těsta. [smích]
Myslím, že narušitele to k sobě prostě táhne.
Jo.
Už jednou jste tohle slovo použil.
„Narušitelé“. Co to znamená?
Říká se, že Birdie něco zruší, jakmile otevře pusu.
Jen proto, že říká, co si všichni myslí,
ale nikdo nemá odvahu to vyslovit.
Co na srdci, to na jazyku.
Ne. Ale teď vážně. Znáte Sweetie Pants, že?
Teď se asi trochu ztrapním.
Já zbožňuju Sweetie Pants. Nosím je pořád.
Sedíte vedle Birdie Jayové. Byla módní ikona.
A nejmladší šéfredaktorka časopisu She She, že?
Vyšplhala na samotný vrchol, ale pak…
No… [povzdech]
Potom přišla ta věc s kostýmem na Halloween.
Oh.
Skládala jsem holt Beyoncé, ale lidi to viděli jinak.
- Uh, to je fuk. Pořád trčím doma. - Mhm.
- A všechen čas trávím… - Já vím, v teplákách.
[Miles] Navrhla luxusní, kvalitní a pohodlné tepláky
ve chvíli, kdy přišla pandemie.
Narušila sama sebe a vydělala balík.
A tady Duke? Lidi v něm neviděli nic než hromadu svalů.
Neviděli prvního influencera s milionem sledujících na Twitchi.
Přesně tak. Sleduj to. Hm. Smiř se s tím. Haló!
[Miles] A co teprv Claire? To je fotbalová mamina,
co vráží klíny do soukolí politiky.
Lionel nepodkuřoval deset let akademii,
jen aby dostal povolení posouvat hranice vědy, prostě je posunul!
No a proto jsem založil…
Založili jsme Alfu. Narušujeme.
Povím vám tajemství.
Změní váš pohled na svět, ale nedá se vzít zpátky.
Máte tu mobil?
- Ne, nechal jsem ho v pokoji. - [Miles] Dobře.
Když chcete změnit svět, začnete něčím malým.
Porušíte normu, konvenci, nebo menší obchodní model.
Ale zvolíte si něco, čeho mají lidi plný zuby.
Všichni mají radost, protože je zbavíte něčeho,
o co stejně nikdo nestál.
To je… bod narušení.
Je to okamžik, kdy se musíte zamyslet,
a zeptat se: „Jsem ten typ člověka, co se nezastaví?“
Narušíte víc věcí?
Větší věci?
Narušíte tu věc, kterou nikdo narušit nechce?
Protože v tu chvíli přijdete o spojence.
Budou vás mít za blázna.
Budou tvrdit, že jste tyran. Chtějí to stopnout.
I váš partner pak řekne: „Musíš přestat.“
Protože se ukáže,
že nikdo nechce narušit samotný systém.
Ale o tom skutečné narušení je.
A to je to, co nás spojuje.
Všichni jsme překročili tuhle hranici.
Hmm. Mhm.
- [Miles] Takže, chápete? - Jo.
Jsme narušitelé.
My všichni.
[potlesk]
Panečku.
Mmm.
Krásně jsi ho naočkoval, Milesi.
Andi, se kterou jsem stvořil Alfu, tomu věřila.
Ano věřila.
Věřila jsem tomu.
- Pane Blancu, jste detektiv, že? - Ano, jsem.
Všiml jste si té další věci?
Která tuhle partičku spojuje?
- Andi, no tak. - [Andi] Ah, Lioneli.
Všichni ví, pro koho Lionel dělá. Není to tajemství.
Víme, kdo financuje Claiřinu kampaň.
No a o Birdie by si už nikdo neopřel ani kolo,
protože šla k Ophře a přirovnala se k Harriet Tubmanové…
Duchovně! Proboha.
Kdo myslíte, že laskavě investoval do jejích Sweetie Pants, hm?
A Duke.
Když Duka vykázali z Twitche za prodej viagry z rohu nosorožce nezletilým…
Nosorožec v ní nebyl.
…kdo myslíte, že ho nasměroval na YouTube
a odpromoval jeho novej stream?
Tohle je všechny spojuje.
Vy všichni jste se hladově přisáli na zlatej cecík Milese Brona.
A každej z vás
by tomu druhýmu vrazil nůž do zad.
Tomuhle já věřím.
[Claiřin povzdech]
[Claire] Andi, stůj.
[Miles] Páni.
Ta je fakt krutá.
[nádech] Večeře bude v osm, přijdete?
Přijdete? Jo.
[Birdie] Jak řekl Miles,
jsem pravdomluvná, ale někteří to neunesou.
Je to nebezpečné zaměňovat prostořekost za pravdomluvnost.
Nemyslíte?
[tajuplná hudba]
Takže jsem nebezpečná?
Uvidíme.
Omluvte mě.
[tajuplná hudba pokračuje]
[Claire] Něco je špatně.
[Lionel] Co myslíš?
Je jiná.
Na co si to hraje?
[Peg] Pane Brone, stůjte!
Ahoj, zdravím.
- Ano? - [Peg] Um…
Nedělejte to.
Copak?
Bird mi ukázala to tiskový prohlášení o Bangladéši.
Ah.
A jestli ho podepíše, její pověst bude…
zničená. [úsměšek]
Hm.
Víte, v mým životopise je jen Birdie Jayová, Birdie Jayová,
špetka maloobchodu a pak Birdie Jayová.
Jestli utrpí její pověst, moje pověst bude…
Um… A jak, že se…
Jsem Peg.
Prosím vás.
Přinuťte ji to udělat.
Je to jediná cesta ven.
- Co? - Výborně.
Ale…
- [z reproduktorů] Dong! - [znění gongu]
[cvaknutí zapalovače]
[poplach]
[přístrojový hlas] Toto je nekuřácká zahrada.
Toto je nekuřácká zahrada.
- Prosím, neznečišťujte vodu. - [houkání poplachu]
Prosím, neznečišťujte vodu. Prosím, neznečišťujte vodu.
[hlasité oddechování]
[napínavá hudba]
[Milesův smích] Tak pojď. Pojď.
[prasknutí větvičky]
[Milesovo sténání]
Uděláš to pro mě?
[Miles] Mhmm.
[hraje „To Love Somebody“]
[píseň pokračuje]
[Birdie] Panejo!
Vítejte, parto, nedáte si před vraždou koktejl?
Dobře vím, co máte nejradši.
A máme tamales.
Můj chemiku.
- Mm, Lagavulin 16. - [Miles] S nádechem rašeliny.
[Lionel] A bez ledu.
To je Kubánský vánek?
Drink, co nás vyhostil ze Saint Bartu? Co dál?
Jo, stálo to za to.
A pro Claire.
- Bílé víno. - [Claire] Pinot Gris.
Ježkovy zraky! Mají fakt říz.
To pálivá omáčka od Jeremyho Rennera.
[odkašlání]
Nechávám ho investovat a on mě zásobuje. Klidně si vemte.
Oh… [kašel] …děkuju.
Promiňte, nevím, co pijete, vyberte si sám.
Ahoj, Andi!
Pořád piješ whiskey se sodou?
- Poslyš, já… - [Claire] Dobře. Milesi.
Vím, že máš úchylku, ale…
tenhle sál to je Tate Modern!
[smích] Pročpak by sis sem věšel zarámovanou kopii Mony Lisy?
To je jako mít na koleji plakát s Che Guevarou.
- [smích] - [Miles] Hmm.
Nebo…
No tak. [smíšek]
Počkat.
- To není možný, Milesi. - Mhm.
Tomu se nechce věřit, protože…
[zasmání] Mona Lisa je přece majetkem státu.
Není možné, že…
Covid je prodejná děvka.
Louvre má zavřeno, Francie má dluhy,
takže ji mám na nějakou dobu tady.
Nakonec doprava a bezpečnost spolkly největší sumu. [pousmání]
[zadunění skla]
- [Claire] Bože můj. - [Birdiin smích]
[výdech]
Pojišťovně ani slovo, ale mám i ruční ovládání.
- Jak jinak. - Kde myslíš, že je?
[zadunění]
[Birdie] Proboha! [smích]
[Miles] Je to strašně citlivý, stačí, aby cinknul telefon. Je to…
Je to absurdní, ale chci jí vidět do očí bez skla mezi náma.
Máma mě v šesti vzala do Paříže.
První pohled na ni změnil můj život.
Da Vinci vynalezl techniku malby, která nezanechává tahy.
Proto se její výraz změní vždycky, když se na ni podíváte.
Usmívá se a potom ne.
Je šťastná? Je smutná? Nebo ani jedno?
Ta prostinká věc, na kterou se díváte,
najednou získává vrstvy a hloubku tak komplexní, že máte…
závrať.
Na tom něco bude.
Klasika.
Čau. Nejsem tu.
Úplně pokaždý, když mám chuť tě zaškrtit,
vytáhneš něco jako tohle a já roztaju.
- Děkuju. Děkuju. - Všechno začalo u ní.
Co jsem vám říkal?
Ten první večer ve Skleněné cibuli, co jsem řekl?
Chci po sobě zanechat něco,
u čeho se bude tajit dech jako u Mony Lisy. Navěky.
No ale co to znamená?
Znamená to nesmrtelnost.
Chce dokázat něco, co promění…
[Claire] Vteřinku, Milesi.
Proč máš Monu Lisu ve svým obýváku?
Za týden…
na ostrov dorazí světoví vůdci a média z celého světa.
A tady jim odhalím… budoucnost.
- [povzdech] - Víte, co to je?
Dobře víš, že víme.
Co se děje, Milesi.
Uh… Já ne. [smích]
- Neupusťte to. - [Claire] Opatrně!
[Miles] Pevné vodíkové palivo. Je neskutečně silné a radikálně účinné.
Nemá uhlíkovou stopu a získává se z mořské vody.
Říkám mu Klear, jako čistý.
A na té události položím základ čisté Ameriky.
Dostupná energie pro všechny.
Klear bude pohánět lidské sny.
Po celé téhle zemi. Už do konce roku.
- [zadunění] - [povzdech]
Ne.
Ne, vyjádřil jsem se jasně.
Potřebuju minimálně dva roky, abych zjistil,
jestli je ta věc bezpečná a použitelná.
Claire a já si nevezmeme na triko nasazení něčeho, co jsme neotestovali a…
Ale ne.
Ano.
Ne.
Vy poháníte celé tohle místo jenom tímhle?
Přesně tak. Veškeré osvětlení, topení i chlazení.
Všechno, až po můj drahý fax.
Celou Skleněnou cibuli pohání Klear.
Já se z tebe picnu.
No tak, my to dokázali.
Já jsem skončil.
Seš nezodpovědnej. Mohl bys někoho zabít.
Příteli, s ničím nekončíš.
Už se to děje.
Mám tě rád. Nesmutněte, najíme se!
[hluboký výdech]
Mí nejdražší.
Už teď je to vskutku nezapomenutelný víkend,
ale teď to začne být zábava.
Máme tři dny na opalování, koupání v Jónském moři,
dobré jídlo a víno a zábavu,
ale na pozadí tohoto večírku budete plnit závažný úkol.
Dnes večer, v této místnosti, dojde k vraždě.
Mé vraždě.
Musíte zločin prostudovat.
A zvážit, co všechno o sobě víte.
Navíc po ostrově jsou ukryté stopy.
Některé vám napoví, jiné svedou z cesty, ale to je na vás.
Pokud někdo odhalí vraha, poví mi, jak spáchal vraždu,
a především jaký měl motiv,
ta osoba vyhraje hru.
Máte dotazy?
Um, počkat… A co vyhrajeme?
Já, uh…
Co myslíte tím…
Co byste chtěl?
Ne, ne, nechci nic.
Ale jen mě napadlo, že vítěz získá nějakou cenu.
- Hm. - I… Třeba iPad, nebo…
Jo, dobře, fajn, vítěz dostane iPad.
A když umřeš,
budeme s tebou pořád moct mluvit?
Jo, nebudu mrtvej celej víkend, ale…
Budu tu, ale nesmíš se mě vyptávat.
Nepomůžu ti.
Ten iPad nebude třeba. To byl jen nápad. [smíšek]
Když jste řekl „výhra“, tak jsem si to spojil s cenou.
Můžeme spolupracovat?
Uh, vraždu může vyřešit jenom jeden,
tak pokud máte teorii, nechte si ji pro sebe.
Nebude to brnkačka. Potrvá to celý víkend.
To je vskutku kouzelné.
Uh, už to začalo, nebo…
- K vraždě nedošlo. Ale jo… - No jistě.
Proč ne? Jak řekl Watson Holmesovi…
Byla to Birdie.
Upevnila ovládací zařízení na kuši,
aby se pomstila za to, že jste ji připravil o diamantový šperk.
Jo, zasedací pořádek.
Birdie zaujímá úhel, který je dokonalý vůči té kuši,
která je nabitá maketou šípu.
A míří přímo…
na pana Brona.
Teď, věřím, že bližší ohledání odhalí nějaký spouštěcí mechanismus,
ale to není vše,
tohle je starožitná kuše značky JayHawk.
JayHawk. Birdie Jay.
Našli bychom i další nadbytečné stopy.
Plod v jižní zahradě je ostříhaný do tvaru písmena B.
Její pokoj je označený čakrou, kterou blokuje vina.
Bla, bla, bla. Ale motiv, ano.
Na chytře naaranžovaném starém výtisku časopisu Face
s Birdie na obálce…
[smích]
…má na čele to, čemu se později začalo říkat „krvavý diamant“,
nejspíš se jedná o rodinné dědictví.
Aby bylo jasno, netušila jsem, co krvavý diamant je, tak…
Pane Brone? Ten velký oválný medailon, který nesundáváte z krku…
[zasmání]
…příliš neladí s vaším ostrovním stylem.
Mohl byste ho otevřít?
[vypísknutí]
Můj diamant.
Dramatický, vášnivý a barvitý zločin z pera módní ikony,
slečny Birdie Jayové.
K její smůle se zločin kryje s přítomností Benoit Blanca.
[Benoit] Oh!
[smích] To je…
Vidíte to, už je po něm. Výborně, výborně.
Božínku, to bylo příjemné. Tak, tak živé. Tak uspokojující!
Tohle se vůbec nedá srovnat s křížovkami v Timesech, nebo…
Kamarádka je kuchařka, která se snaží vytvořit dokonalou chuť,
která by ukojila všechny chuťové buňky a byla by…
Zlobíte se.
[odfrknutí] Ne, Blancu, já jsem…
Uh, jde o to…
Co to děláte?
Nebylo moc snadné to připravit.
Ale to nevadí, nesejde na tom. Um…
Najal jsem Gillian Flynnovou, aby mi to napsala.
- Gil je talentovaná. - Je zatraceně drahá, taková je. Já…
Co, co mám teď dělat? Hrát s nimi kostky, to je… [odfrknutí]
Pane Brone, pravda je, že jsem vám hru zkazil úmyslně a…
z dobrého důvodu.
Co jste to řekl?
Došlo mi, že Skleněná cibule je metafora.
Objekt obalený mnoha vrstvami,
ale všichni tu vědí, co je v jeho jádru.
Váš vztah s těmi lidmi působí komplikovaně,
ale je nad slunce jasné, o co se tu snažíte.
Pozval jste sem lidi,
z nichž každý má skutečný důvod vám ublížit.
Vylákal je na opuštěný ostrov
a nasadil jim do hlavy představu vaší smrti.
To je, jako byste na stůl položil nabitou zbraň a zhasnul světla.
Ah, brzděte. [smích]
No tak! [smích]
Hrajete si na drsňáka před Lionelem.
Vyhrožujete, že mu zničíte pověst,
pokud neposadí lidi do rakety poháněné Klearem.
A pak je tu Claire.
Dost možná vyhrožujete, že ve volbách podpoříte jejího protivníka,
pokud neschválí vaši pohonnou hmotu.
Vidím, že jste nezahálel.
A Birdie. Bangladéš.
Sweetie Pants se vyrábějí v tamější robotárně.
Ta má za úkol utajit vaši roli hlavního investora.
A Duke, inu… [smíšek] …všichni víme, proč vás chce zabít.
Duke o ničem neví.
Ale ví.
Považujte mou přítomnost za znamení.
Pro minimálně jednoho člověka na ostrově
to není hra.
Oh! To je ten slavný ubrousek!
Znám jeho příběh.
- No to jsou mi věci. - Jo, celou…
První představu Alfy jsem napsal na koktejlový ubrousek
a ukázal ho Andi ve Skleněné cibuli.
To býval náš bar.
Tam to všechno začalo, ale rok na to ji strhnuli.
[Benoit] Mhm.
Ach, Andi.
Ano, Andi.
Andi mi říkala pravdu.
To už nikdo nedělá.
Samé falešné úsměvy, skryté pohnutky,
touhy po tom, co jim údajně náleží,
a když jim to nedáte, nesnáší vás, protože… od toho tady jste.
Asi je těžké soucítit s miliardářem, ale…
Kruci ten bar mi chybí.
[„Take Me Home, Country Roads“ od Toots and the Maytals]
- [cinknutí telefonu] - [zadunění skla]
- [cinknutí] - [zadunění]
Co kdyby sis ztišil mobil?
To jsou upozornění.
Týkaj se Whiskey, sportu a dalších koníčků.
[zadunění]
Nastavil sis upozornění na slovo „film“?
Miluju filmy. To je moje věc.
Díky bohu za Benoit Blanca.
Aspoň nemusíme přes víkend hláskovat keře.
Jo, jdu do hajan, ráno budu pryč.
Teď jsme přijeli.
Co?
Klidně zůstaň, bav se.
Fajn, jsem zavražděná a šťastná.
[Lionel] Sice to moc nerad říkám, ale…
souhlasím s Dukem.
Nebo se můžeme opít a užívat si přes víkend ráje.
Asi bychom měli odjet.
Ne. Zklamáni v ráji, zasloužili jsme si to.
To je fakt.
Tak promluvíme si o tom slonovi?
Nebo přes něj hodíme deku a přežijeme víkend?
Ten slon jsem já?
Jo! Ty seš ten slon!
Tak zlý to není.
Proč seš tady, Andi?
Za daných okolností je to férová otázka.
Férová?
Proboha, ano. Ne, fajn. Nic na ničem z tohohle není fér.
Můžeme si poblahopřát.
Máme na krku Milese. Co chceš vědět?
Proč jsme to udělali? Hm? Vážně, proč?
Spočti si to, není to těžký.
[odfrknutí] Nakráčíš sem v křuskách od Gucciho a tvrdíš…
Valentina.
…že ti dlužíme?
Vydělávalas na Alfě celý ty roky.
- Máš se fajn. Seš za vodou. - Myslíš?
Ne, on vydělával na mně!
Je to tak!
Můj život patřil jen jemu.
Kvůli někomu a úplně všem tady.
Můj život! Víš, co to znamená?
Hm?
Claire se snažila říct, že nás to mrzí.
Je nám tě líto. Co od nás chceš?
- Vážně se musíš ptát? - Ano, tak co chceš?
Chceš šek? Předstíranou lítost?
[povzdech]
Prostě řekni, co tu chceš, abychom to překousli a mohli žít dál.
Chceš pomstu? Podříznout Milesovi krk?
Chceš se zbavit nás všech? Co? Prostě to vyklop! Tak mluv!
- Tak mluv! - Chci znát pravdu!
[zadunění]
Já chci znát pravdu.
To není problém.
Budu tvůj Jidáš.
[výdech]
Pravda je, že my… sajeme z toho zlatýho cecíku.
Všichni hrajeme stejnou hru, kotě.
Ty ne.
Takže se klidně dobrovolně přibij na kříž,
jako bychom na tobě spáchali nevýslovnej zločin,
kterej si ani neumíme představit.
Ale mě…
už nebaví dělat, že seš oběť týhle hry.
Prostě na to nemáš.
Prohrála jsi. Tak, to je pravda.
[zaloknutí]
[pípnutí telefonu]
To je ta Andi, co znám.
[Dukovo zasmání]
[pípnutí telefonu]
[Miles] Dobrá.
Ježíši, detektive, musíte zjistit, kdo zavraždil večírek.
- [pípnutí] - [Miles] Co se…
Neblázněte.
Blanc zkazil celou legraci. Hele, DJ, koukej něco pustit.
Milesi, ráno opouštím ostrov.
- [„Star“ – David Bowie] - Já taky.
Ne. Ne, čeká nás brunch na pláži se šampaňským.
Ty se pokusíš surfovat
a trochu se spálíš, aby se voliči mohli ptát:
„Co v tom lockdownu dělala?“
Birdie, pocem, zatančíme si.
Vstávej, krásko, nasaď si úsměv, vstávej, honem!
- No tak. Jo. - [chichot]
Kde je Andi?
Jo, kde je Andi? No tak, kde…
Hele, Duke se směje, to je můj hodnej kluk.
Co se děje? Dostals dobrou zprávu?
Chodí mi teď tuny oznámení.
Diváci na mým kanálu šílej blahem, to musíš vidět.
Ooh!
Je už toho plnej internet. Vidíš ty čísla?
- To je mazec. To leccos mění. - Tak to si piš.
V týhle situaci bych to viděl na zprávy.
- Na to vsaď boty. Pojď ke mně. - [smích]
- Blahopřeji ti. - Dukey! To je super! Ukaž, ukaž to!
Nakonec vždycky všechno klapne, jenom mi musíte věřit.
[zadunění]
[Miles] Zklamal jsem vás někdy?
Nezvládli jsme to někdy? Odpískali něco?
Zůstáváte, ano? Zůstáváte. Prima. Krása.
Nadešla naše doba.
Cítíte to? Co jsme si kdysi říkávali?
Předstírej, pokud musíš, ale užívej si to, teď je to tady.
[zadunění]
Všichni měníme svět. My všichni! Zanecháváme po sobě stopu.
[pousmání]
Blanc mi před chvilkou tvrdil, že tohle všechno byl špatnej nápad,
protože mě nesnášíte a jeden z vás má chuť mě…
Nezáleží na tom. Je to hloupost.
Já… Páni, vidíte, jak se točí? Birdie, to je úžasný! No tak!
Dívejte se na ni. Roztoč se znovu.
- Miles chce, abyste se na mě dívali. - [zadunění]
Nádhera. Jako ptáček.
Připijeme si. Připijeme si na narušitele.
Na nás všechny. Mám vás rád.
- Vás všechny. - [smích] Narušitelé. Narušit a vydělat!
[píseň pokračuje]
[Birdiin jásot]
Osolte to, vyrážíme k bazénu!
Dneska začneme u bazénu, to bych si přál.
Na Milese.
- Seber se, génie. - Chci vidět tvů…
Milesi, Duke.
[lapání po dechu]
[jásot]
Prokrista.
[lapání po dechu]
- [výkřik] - [dušení]
[dramatická hudba]
[Birdie] Duku!
[Claire] Co… Tohle je hra?
- [Lionel] Myslím, že… - Ne, tohle není hra.
[chrčení]
[Lionel] Dobře. Postaráte se o něj?
Vidíte tam něco? Protože mám pocit, že…
[oddechování námahou]
Uh…
[rozechvělý dech]
Co?
Obávám se, že pan Cody je… je mrtev.
- Ne, Duku! Duku! - [Birdiin křik]
Ach můj bože! Ach můj bože! Bože můj! Bože můj! Bože můj!
Co se stalo? On se… On se udusil? Co se stalo?
[Benoit] V jeho dýchacích cestách jsem nic nenašel,
ale přesnou příčinu smrti dokáže určit jenom pitva.
Co se stalo?
Drahoušku, byla byste tak hodná, mohla byste se posadit?
Abych se o pana Codyho mohl postarat.
- Ano, hodná. - [pláč]
[Benoit] Pane Brone, vy můžete zařídit, aby sem okamžitě přijela loď?
Ach můj bože. [pláč]
Pane Brone!
Zajdu tam. Udělám to.
Jak se to dělá?
Tímhle směrem je místnost s vysílačkou.
- Požádejte o lékařskou pomoc a policii. - [Lionel] Dobře. Jo.
Musím trvat na tom, aby nikdo nesahal na tělo
a nehýbal s ničím kolem něj.
Policie?
Myslíte si, že jsme na místě činu?
To snad ne. To ne, tohle je zlý.
Nemůžu. Já… Ne… Prostě nemůžu.
- Policie musí přijet, to je protokol. - [Claire] Vidím ty titulky.
„Guvernérka během pandemie utekla do Řecka se zastáncem mužských práv, co umřel!“
Tohle ne. Ne, já…
[kručení v břiše]
Bacardi…
[dávení]
[pláč]
Myslím, že pan Blanc…
Vy si nemyslíte, že v tom byl záměr, že ne?
To zatím nevím.
Ale jeho smrt byla tak rychlá a tak násilná… ano.
Podle mě mu někdo dal něco do pití…
úmyslně.
[dramatická hudba]
Jak to, že až ráno? Jak je to vůbec možný?
Je to Nachovňo. Je to Nachovňo.
Nachovňo. Nacho…
Loď může přijet až za odlivu, což bude nejdřív v šest hodin ráno.
Chápou závažnost situace?
Není tu další přístav.
A Milesovo debilní molo je nastavený na odliv
a nevyplave, je to na hovno.
A kruci, tak dobrá. Um…
Navrhuji, abyste se odebrali do pokojů a do půl šesté se v nich zamknuli.
Pak se sejdeme tady a odejdeme do přístavu.
Já budu bdít u těla, aby se s ním nic nestalo.
Doporučuji vám, abyste se pokusili vyspat.
Oho!
To je…
[nádech] Tvá sklenice, Milesi.
[Miles] On…
Napil se z mojí.
On…
Mohli bychom…
Ale neblbni, Milesi.
Milesi, jsme to my.
Milesi, brouku, vážně?
Dám vám miliardu dolarů, když zjistíte, kdo z nich mě chtěl zabít.
Milesi!
- [pípnutí] - [zadunění]
Nejdřív ztiším Dukův telefon.
Všichni zůstanou tady.
Chci vás mít na očích, dokud nedorazí loď.
- Takhle to bude! - Panebože.
[odfrknutí]
Kde je Whiskey? Kde je Andi?
Kde je Dukův mobil?
- Ale teď cinknul. Někde tu bude. - [Lionel] Jo. Jo, viděl jsem ho.
Slyšeli jsme ho.
Není ani v jedné kapse.
Musel ho někde upustit, tak počkáme, až zase cinkne.
Vykašlete se na to. Hele.
Kde je jeho bouchačka?
Prokristapána! A kdy zmizela ta zbraň?
Pořád ji nosil u sebe.
Měl ji pořád. Takže někdy zmizela.
Někdy v průběhu tohoto večera.
- Kdy se to stalo? - Andi.
- Musíme najít Andi - [Miles] Andi?
Oh! Uh…
- Pane Brone! - [z reproduktorů] Dong!
Uh, to je v pořádku, jenom odbila další hodina.
Co?
- Ale ne. Ne, ne, ne. - Milesi, uklidni se.
- Vážně se to děje. - Pane Brone. Copak se děje?
Jde o tu hru. Tu hru! Na mou vraždu. Měli jsme si dát drink.
Já chtěl říct v deset něco dramatického
a pak bychom měli 20 minut na…
Blancu. Blancu, pomozte mi. Pomozte mi. Pomoc! Pomoc!
Co se stane v deset hodin?
[Birdiin křik]
- [Birdie] Oh, proboha! Seš to ty? - [Peg] Birdie? Poslouchej můj hlas.
- Přestaň křičet. - [Birdie] Je tu taková tma.
- [Benoit] Nepanikařte. - [Peg] Jsem tady.
- Kde mám mobil? Má baterku. - [Birdie] Nevidím.
- [Benoit] Jak se to… Takhle. - [Lionel] Tady jsem.
Tak vážení, no tak, nehýbejte se, buďte v klidu, nepanikařte.
Byla to Andi. Byla to Andi!
Zabila Duku a zničila náš pokoj, viděla jsem ji!
- Co? - [Claire] to je harpuna?
Uh, ne, dneska ne!
[Birdie] Počkat. Počkat, počkat, co?
- [Benoit] Pane Brone? - [Claire] Co se děje?
U všech svatých! Všichni zůstanou tady.
[prudký nádech]
[napínavá hudba]
[kroky]
[Peg] Aha! Už ho mám!
Birdie? Lioneli? Lidi!!
Andi?
[oddechování]
[rychlé kroky]
Kdo je tam?
Bůh nám pomoz.
[blížící se kroky]
[lapání po dechu]
Poslyšte, vzala jste Dukovi zbraň?
Proč bych mu ji brala? Proč je zhasnuto?
- Duke je mrtvý. - Co?
[napínavá hudba pokračuje]
Já to nechápu.
Prosím, věřte mi. Všechno je to zjevné.
Potřebujeme jednu jedinou informaci, ale jen vy můžete…
- [výstřel] - [praskání]
[zadunění skla]
- [Claire] Lioneli? Lioneli? - [Peg] Lidi!
Kde všichni jste?
[Miles] Tady! Jsem tady! Co se stalo?
[Claire] Slyšeli jste to?
[Lionel] Já to slyšel. Není nikomu nic?
[Miles] Co to bylo?
[Peg] Byl to výstřel? Znělo to jako výstřel!
[ponurá hudba]
[zařinčení nože]
Bože můj!
[křik]
[heknutí]
[Benoit] Vy všichni. Dovnitř.
- Neměli… - Ona nikam nepůjde.
Je čas to uzavřít.
Peg, zavolejte na pevninu, ať tu loď pošlou hned.
K čertu s Banksym! Ať najedou na pláž!
- Zabila Duka. Tak proč by se… - Ne.
Nedává to smysl.
Dává to dokonalý smysl.
Duke, Andi, tenhle víkend.
Ta směšná hra začala dávno před tím, než jsme zakotvili.
Vysvětlíte nám to, detektive?
To ne. Můžu oloupat vrstvy.
Můžu analyzovat, ale co se ukrývá v jádru…
jen jeden člověk může říct, kdo zabil Cassandru Brandovou.
[něžná klavírní hudba]
[zabušení]
[Benoit] Můžeš otevřít?
[Phillip] Nejste zase ve vaně, že ne?
[Benoit] Ne.
[odemykání]
Jo?
Uh…
Můžu pomoct?
Ano. Bydlí tady Benoit Blanc?
A co po něm chcete?
Jeho kancelář je zavřená a já s ním potřebuji mluvit.
Spěchá to. Prosím.
Blancu? Někdo za vámi přišel.
S krabicí.
[Benoit] Božínku.
Dobrá. Co kdybychom začali od začátku?
Jmenuji se Helen Brandová a přijela jsem až z Alabamy.
A co v Alabamě děláte?
Učím. Třeťáky. Teď distančně.
Batikujeme a děláme všechno, co se v pandemii dělat dá.
Na ničem z toho nezáleží.
Pane Blancu, před dvěma dny mi zavolali.
Mé dvojče spáchalo sebevraždu.
V autě.
Ve své garáži.
Nechala běžet motor.
Má sestra byla Cassandra Brandová. Víte, co byla zač?
Ano, jistě, ale promiňte, přišla jste mi povědomá. [pousmání]
Sestra byla úchvatná žena.
Psávala si deník. Každý den v životě.
Už od svých šesti let.
Víte, jak to nazvala?
„Poznámky pro moje životopisce.“
Životopisce. Pro několik.
- Té holce bylo šest let. - [smích]
Den po maturitě odjela do New Yorku a nikdy se nevrátila.
[smíšek] Když jsme byly mladší, hrávaly jsme si spolu na Bohatou mrchu.
„Božínku, pes zase sežral kaviár.“
[pousmání]
Pak jsem slyšela, jak pronáší řeč, a přesně tak zněla.
Bohatá mrcha! Říkám si, koho chceš oblbnout? Mě ne.
Pobrala odvahu a chytrost za nás obě
a já jsem ji strašně milovala.
Takže vám zavolali.
Jo, jo, zavolali a já přiletěla.
To bylo včera.
Šla jsem do jejího domu a vyklízela ho, byl tam čurbes.
Všude se válely knihy.
Uvažovala jsem o tom, o co všechno ji připravili.
A proč jsem ji nepomohla.
Dopálilo mě to. Vztekala jsem se.
Pak někdo zaklepal na dveře a přinesl tenhle krám.
Od Milese Brona.
Jistě je způsob, jak to otevřít.
Ale poradila jsem si.
A našla pozvánku.
Na příští víkend na soukromý ostrov v Řecku.
Na další z výletů, co podnikala ona a ta parta tupců.
S oblibou si říkají „narušitelé“.
Ale já vím, co jsou zač. A taky jsem jí to řekla. Tupci.
[výdech]
Slečno Brandová, jak vám můžu pomoci?
Andi nespáchala sebevraždu.
[dramatická hudba]
[Helen] Nenechala žádný vzkaz.
Vlezla jsem jí do počítače,
prošla jí maily a odeslané zprávy, jestli někomu nenapsala.
Podívejte.
Odeslala to ve čtyři odpoledne v den svojí vraždy, před čtyřmi dny.
„Konečně jsem to našla.
Je to tady a já s tím vypálím celé jeho impérium
Dávám vám poslední šanci to napravit.
Víte, kde mě najdete. A.“
Předpokládám, že všechna ta jména jsou…
Birdie Jayová, Duke Cody, Claire Debellová a Lionel Toussaint.
Ti Tupci.
Odeslala to. Nikdo jí nic neodepsal.
A další den je mrtvá.
V garáži, s prášky na spaní v krvi?
Prohledala jsem každou píď, každý pokoj v jejím domě,
a hádejte, co tam nebylo?
Rudá obálka.
Zajímavé.
Podle Googlu jste nejlepší detektiv na světě.
Když někdo jako já ukáže tohle partě zazobanců s armádou jejich právníků…
Ale někdo jiný by mohl uspět.
Zavřete je na víkend s… jak jste řekla,
tím nejlepším detektivem.
Chcete, abych se vydal na ten ostrov?
Je to hloupej nápad, že?
Vyjádřím se jasně.
Já nejsem Batman.
Můžu najít pravdu, shromáždit důkazy,
předat je policii a soudu, ale…
[zasmání]
…tam moje pravomoce končí.
Jo, ale uděláte to vy místo mě, ostatní risknu.
Ve zprávách se o sestře nemluvilo.
- Vydala jste prohlášení? - [Helen] Ne.
Sakra. A to jsem měla?
Neumím v tom chodit.
A žádný jiný rodinný příslušník už nebyl informován?
Když zatahám za pár nitek,
nemuselo by to proniknout do tisku další…
týden, možná. Možná.
Oh.
Ne, to by bylo ohavné, to by…
Nevhodné.
Šlo by to? Ano! Slečno Brandová.
Jakákoli úcta, kterou jste cítila, když jste překročila práh mého domu,
pokuste se ji umocnit. Mnohokrát.
Navrhuji, abyste tam jela se mnou,
na ten ostrov,
jako vaše sestra.
Jako Cassandra Brandová.
Co? Ne. Ne, ne, ne, chci, abyste tam jel vy.
Já nejsem… Přeskočilo vám?
Přesně tak, ano.
Když dorazí slavný detektiv a začne se vrtat ve věcech vaší sestry,
budou mlčet jako hrob.
Vaše přítomnost na ostrově je zásadní katalyzátor.
To ne, zapomeňte.
Věřte mi.
Jo, snažím se vám věřit, ale tohle je moc.
Ale jinak ta past nesklapne.
Vidíte mě? Ihned poznají, že nejsem ona.
Ostříháte se. Vezmete si její šaty.
Vážně myslíte, že se do nich vejdu?
- A co moje vlasy? - Někoho znám.
Proč by někdo čekal, že si budete hrát na svou sestru.
Když netuší, že je po smrti.
Jasně.
Neví, že je po smrti.
Tak proč by mě podezřívali?
- A vy budete vyšetřovat. - Přesně tak. Jenom tam budete.
Pane Blancu, je… je to bezpečné?
Ne.
Jedna osoba bude znát pravdu,
od chvíle, kdy dorazíte na ostrov,
bude vrah vědět, kdo jste a co děláte.
A nebude se zdráhat znovu zabít, aby zakryl stopy.
Já jsem detektiv, ale ne bodyguard.
Promiňte. Nepomůžu vám.
Ne.
Jeden z těch tupců zabil mou sestru.
Věříte, že toho šmejda dostaneme?
[napínavá hudba]
[hudba pokračuje]
To mě podržte.
[Helen] Neměla bych tu být.
Tohle je šílenství, ale jsem tu, zvládneme to.
- Drink? - Napijte se.
Ne, já nepiju. Dám si kávu.
Jistě.
- Její deníky. - Dobře, studujte je.
No tak dobře, k zítřku.
Vyrazím první.
Vy dorazíte ve velkém stylu, zastihnete je nepřipravené.
Na lodi buďte chladná, jo? S nikým tam nemluvte.
- Lodě mi nedělají dobře. - Zvládnete to.
Jen nasaďte klon Bohaté mrchy a vypněte hruď.
Tady mám její projevy. Studovala jsem je.
Mm, fajn.
- [vznešeně] Pes sežral kaviár. - To je ono.
Jo.
Tak, slíbil jste mi, že se pokusíte najít motiv.
- Zjistil jste něco? - Ano, zjistil.
Jde o to, že oni všichni mají motiv zabít Milese.
Proč by za cenu jeho ochrany zabíjeli ji?
To nechápu.
No a co Miles? Co když ji zabil?
No, to nelze vyloučit, ale Miles Bron není pitomec.
Kdyby po tom soudním procesu spáchal vraždu a riskoval,
že ten email spatří světlo světa, byl by totálně padlý na hlavu.
Zvlášť pokud by tu vraždu někomu zadal.
Ale teď. Co je v těch denících?
Dobře.
Asi před deseti lety, než se nepohodli,
chodívali do jednoho baru.
- [Benoit] A vůdcem byl Miles? - [Helen] Ne, to byla Andi.
Všichni se přátelili s Andi.
Birdie byla odepsaná modelka.
Duke byl nerd, závodně hrál videohry.
Claire prohrála volby do městské rady
a Lionel suploval ve škole.
Všichni po třicítce dopadli na dno.
Ale Andi rozeznala jejich potenciál.
Vyhledala je.
Pak vyhledala Milese a představila jim ho.
Miles.
- Nazdar. - Rád tě poznávám.
[Claire] Krásný vlasy.
[Helen] Nejdřív se nikomu nelíbil.
[Miles] …přežije toho…
[Helen] Říkal věci jako…
Chci po sobě zanechat něco,
u čeho se bude tajit dech jako u Mony Lisy. Navěky.
Co to vůbec znamená?
Znamená to nesmrtelnost.
Chce vytvořit něco, co přetrvá, co bude mít…
Ten chlap vytvořil Moviefone pro masáže nohou.
- Fungoval? - Ne.
Tak dobře. Hele, dejte mu šanci.
Povzbuďte ho. Neodepisujte ho, nějak to dopadne.
- Čau týme. - [Helen] Pak se začaly dít věci.
[křik]
[Helen] Miles zařídil Birdie její první přehlídku.
Lionel začal publikovat. Duke se uchytil na Twitchi.
Claire konečně zvolili.
Já tě mám taky ráda!
[Helen] Nekonal zázraky, ale něco se dělo.
A pak se stala ta velká věc.
Na čem pořád pracuješ?
[„Starman“ – David Bowie]
Na základě nápadu z ubrousku stvořili Andi a Miles Alfu,
chytili se a stáhli s sebou všechny ostatní.
Ale Miles měl pořád větší a větší ambice,
dva roky zpátky potkal v Peru při konzumaci ayahuascy
pofidérního norského vědce, který mu řekl o novém palivu.
- Hm. - Úplně z toho zešílel.
Rozhodl se obětovat úplně všechno, aby to palivo prosadil.
INVESTIČNÍ SMLOUVA
Ne.
Andi. Andi, no tak. Tohle je ono!
Ne, ne, ne. Tohle není start-up. Obrátíš svět vzhůru nohama.
Jo!
Ne, doslova, Milesi. Obrátíš ho vzhůru nohama.
[povzdech]
Tady už pole zkreslení reality končí, tohle ti nedovolím.
Co? Jak to, že to nedovolíš?
Odejdu.
S půlkou společnosti, abys nemohl financovat tohle.
Udělala to. Líbí se mi, že to udělala.
Ale pak zjistila, že Milesovi právníci
obešli smlouvu a odřízli ji od společnosti.
Takže ho zažalovala.
Její případ byl založený na intelektuálním vlastnictví,
nápadu k založení firmy.
Ten nápad na ubrousku.
Který si neschovala.
Miles byl štěstím bez sebe, dostal nápad.
Takže vzal ubrousek a pak, um…
na něj něco naškrábal.
- To je lež! Ctihodnosti, to je lež! - [soudce] Ticho!
[Andi] Claire! Podívej se mi do očí, Claire! Víš, že je to lež!
Je to lež.
[cvakání fotoaparátů]
[právník] Pane Cody, vzpomínáte si, kdo psal na ubrousek?
Jo, Miles.
Um, byl to Miles.
Miles.
[Helen] To bylo v březnu.
Krátce po vynesení rozsudku,
Miles zčistajasna objevil ubrousek psaný jeho rukopisem
a začal rozdávat rozhovory.
[Benoit] Nestydatá fabulace.
Hnusná lež.
Zabralo to.
[dramatická hudba]
[heknutí]
PŘEDMĚT: NAŠLA JSEM HO
Tak… každý z narušitelů křivě přísahal,
aby zničil Andi a ochránil Milese.
My, vy a já, musíme zjistit proč. Motiv.
Kdo měl dost odvahy na to, aby zašel o krok dál a spáchal vraždu?
A pak, což nebude snadné,
vypátrat, co všichni dělali v noc její smrti.
Kdo mohl být tehdy u Andi?
Kdo měl tu možnost?
- Podezřelý, motiv, možnost… Hele! - Mhm.
- Připomíná to hru Na stopě. - Já vím, ano.
Vsadím se, že v ní excelujete.
Tyhle hlouposti mi moc nejdou, je to má slabina.
Kartičky, vyptávání, prohledávání pokojů,
ta hra mi nahání hrůzu.
Ale děti ji zbožňují.
Mám strach.
To je pochopitelné.
Máte poslední šanci vycouvat.
[dramatická hudba]
[polknutí] Můj Bože. Lodě.
[Dukovo hvízdnutí]
Odvážnej tah.
Nemáš tu, co dělat.
Duke a Birdie, asi po mně jdou. Nebo se jen chovají hnusně.
To se vzájemně nevylučuje.
Předpokládám, že Bron si mě odtáhne stranou,
abych vysvětlil svou přítomnost.
Můžete začít čmuchat.
Čmuchat?
Čmuchat.
[napínavá hudba]
Čmuchat, fajn.
Tak jo, do toho.
- Ahoj. - Ahoj.
Andi.
Ano.
Jsem Whiskey. Asi se neznáme.
- Nehledáš bazén? - Hledám.
- Projdeme se? - Jistě.
Nemáš žízeň? Mně to nechutná, páchne to jako Derol.
Máš krásnej řetízek. Ty jsi býk?
Jo, koupil mi ho Miles.
On… dal mi ho k narozeninám.
Naplnil celej byt rozkvetlýma růžema a překvapil mě.
Je to prima chlap.
Ale je s ním kříž.
Víš…
To, co ti provedli, byla srabárna.
A to, jak se k tobě chovají.
Četla jsem zápis od soudu, podfoukli tě.
Díky, Whiskey.
Na tomhle výletě jsem podruhý. Loni jsme byli na jachtě.
Jo? To zní hezky.
[smích] Ne.
Když jsou pohromadě, je to nejhorší.
Duke mě považuje za ozdobu, zbytek mě ignoruje
- Proč mu to dovolíš? - Dukovi?
Buduju si značku. Dává mi prostor na kanálu.
Víš, zakládá si na chlapský nadřazenosti.
ale jestli mám vstoupit do politiky,
musím zvolit jinou cestu.
Tohle urychlí můj postup, ale nechci na to dojet.
- Oh, našli jsme ho. - Já se ještě projdu.
- Sejdeme se tam. - Dobře.
Hele, ráda jsem tě poznala, Whiskey.
I já tebe.
- [z reproduktorů] Dong! - [znění gongu]
- [výstřel] - [Claire] Vážně?
[Duke] Vážně.
Kretén.
[Miles] Večírek začal.
Udělala jsem to. Před dvěma týdny.
Schválilas mu tu fabriku?
Jo, když to neklapne, puf!
Přijdu o základnu.
- Zarytí levičáci utečou. - Taky jsem vyměknul.
Cože jsi?
Tu raketu bude pohánět Klear, ale posádka to ještě neví.
[Claire] Do prkvančic.
Modleme se, aby se Andi v Klearu spletla.
Ne, nespletla.
Když ho pustíš do trubek v plynný podobě,
začne unikat do vzduchu. molekuly jsou moc malý.
Vodíkový plyn?
Lioneli, zaprodala jsem duši.
A ty tvrdíš, že naše domovy by pak mohly shořet jako Hindenburg?
Já to s ním vyřídím. Neboj se.
Vzpomínám na doby, kdy…
všude psali o mně a on byl nula.
Omotala jsem si ho kolem prstu.
Vyhovovalo mi to.
Andi, ahoj!
No, panečku! Jste vážně dobrá.
Když pominu informace od Whiskey, Lionel i Claire měli motiv.
Výborně!
To byly motivy? Nebyla jsem si jistá.
Mm, byly. Vsadili všechno. A jestli Miles selže, půjdou ke dnu s ním.
Budou ho chránit za každou cenu.
Neumím si představit, že by ji zabili. Nejde to.
Vezměte si povahu toho zločinu.
Přišli, aby se omluvili, učinili pokání.
A samotná vražda nebyla násilná.
Spíš bezbolestná.
Ani ji neviděli zemřít.
[startování]
[Benoit] Prostě usnula.
Ne. Ne.
Mohl to být kdokoli z nich.
[Helenino polykání]
Ne, ne, ne, ne, ne! Tvrdila jste, že nepijete!
Tohle? To není chlast, jenom zdravá šťáva.
Ne, dejte to sem.
To je tvrdá kombucha.
Navíc tvrdá kombucha Jareda Leta. Co v ní je?
Devět procent alkoholu.
Ruce pryč. Kolik jste jich vypila?
Já nevím, ale cítím se skvěle.
Stačí? Soustřeďme se, musíme se soustředit a najít véčka
Příležitosti. Rozmluvíme je. Přitlačíme.
Ne, ne, ne, teď se na nic tlačit nebude.
V klidu, je mi dobře.
Asi byste si měla lehnout.
- Dochází nám čas, Blancu. - Helen!
[tišeji] Helen.
Prosím.
Není to bezpečné.
Musíte se stáhnout a nechat to na mně.
Na nic netlačte.
[Miles] Chtějí to stopnout.
I váš partner řekne: „Musíš přestat.“
Protože se ukáže,
že nikdo nechce narušit samotný systém.
Ale o tom skutečné narušení je.
A to je to, co spojuje všechny z nás.
Všichni jsme už překročili hranice.
[Claire] Andi.…
Stůj. Stůj.
Stůj? Ne. Ty stůj.
Ten den u soudu ses na mě ani nepodívala.
O co se snažíš?
Chceš mluvit o tom mailu?
Oh!
Tak teď bys chtěla mluvit o tom mailu? Ani jsi neodepsala!
Jsem politička!
Nikdy nenapíšu nic, co nechci vidět na první stránce Timesů.
Proto jsem volala.
Hm.
My všichni. Po tom, cos napsala. Pořád dokola.
My všichni, ale nešel ti telefon. A celý další týden.
Ano, mám nové číslo.
Když ses neozvala…
[úsměšek]
…šel jsem k tobě.
S Lionelem jsme přijeli ve stejnou dobu.
Duke už tam byl.
- [Duke] Andi! - [Lionel] Hej, Andi!
[Duke] Bylo zhasnuto, Málem jsem ti roztřískal dveře.
Andi!
Klepali jsme a křičeli, ale po hodině jsme to vzdali.
Birdie se stavila později, ale nikde nikdo.
- Kdes sakra byla, Andi? - V kolik jste tam byli?
Co já vím? Byla tma.
A Duku,
tys už byl na místě?
Jel tak strašně rychle, že se málem vyboural na motorce.
- Andi, málem jsem se vysekal. - Jasně, chápu.
Můžete to, prosím, zopakovat?
Ah.
Fajn.
Netuším, čeho chceš svou přítomností dosáhnout,
ale musíme si promluvit.
Kdybych ten večer otevřela,
řekli byste: „Promiň. Podpoříme tě,“
nebo jste jen přišli,
abyste mi zabránili použít tu obálku?
Něco je špatně.
Je jiná.
Na co si to hraje?
[poplach]
[přístrojový hlas] Prosím, neznečišťujte vodu.
Blancu!
[přístrojový hlas] Prosím, neznečišťujte vodu.
To je všechno, co řekla. Myslím.
Možná byste v tom pití měla pokračovat, jste úžasná.
Lionel a Claire tam nebyli sami.
Ale Duke přišel první. A Birdie až po nich.
Jo, ale někdo mohl dorazit dřív,
zabít vaši sestru a čekat, až přijedou ostatní.
Do hajzlu.
Jako by mě něco šimralo na mozku.
- Ten případ mě mate. Všechno… - Nenašli jsme motiv.
Pro Duka ani Birdie, tak…
- Co chcete… - Chce si někdo z vás zahrát, nebo ne?
Mám zaplaceno.
Ne, teď asi ne.
[chrčení faxu]
Možná později.
Jsou to vaše prachy, ne moje.
Uh, jestli někdy potkám toho Leta, vyleju mu tu jeho kombuchu na hlavu.
Jedno číslo, všechny přístroje.
PRO INFORMACI
[Helen] No to mě podrž.
Dostal to jen pár minut po tom, co Andi poslala email.
Lionel, odfaxoval to Lionel.
Zadržte. To nutně neznamená, že… K zemi!
Hned teď. Běž za ním. Dělej co musíš.
Přimáčkni ho ke zdi. Vymlať z něj odpověď.
Kotě, my to potřebujeme. Musíš to udělat ještě jednou.
Dobře. Miluju…
[Milesův smích]
Pojď ke mně, pojď.
[prasknutí]
- Uděláš to pro mě? - Mhm.
Mmm.
To ne.
- Mm. - [nesouhlasné zamručení]
- Ale no tak, přestaň. - Nic víc nechce.
Jeho kanál upadá, chce se zviditelnit.
Nech ho moderovat Alfa zprávy. I pozdě v noci.
Víš, že si to zaslouží. Za to, co udělal.
[Miles] Poslouchej.
Vytvářím zprávy budoucnosti.
Teď nemůžu pustit na obrazovku toho nadržence.
- [smích] - Chápeš? Chápeš?
Je to můj kamarád, ale zprávy nikdy moderovat nebude, jasný?
[oddechování]
[Birdie] Nejde to zastavit, Peg.
- Už na to nemám nervy. Končím. - Peg! Peg!
- Ne! - Počkej!
- Nemluv na mě! Deset let! - Peg! Peg!
Peg, ne! Ne, ne, ne!
- Tohle mi nesmíš udělat - [Peg] Birdie, končím. Končím!
[Birdie] Skládala jsem holt Beyoncé, ale lidi…
[přetáčení]
[Peg] Co myslel Miles tím, že je to jediná cesta ven?
[Birdie] Co myslel Miles čímkoli.
Když mi to nepovíš, přetáhnu tě reverem, tak mluv!
Podepíšu mu to prohlášení, Peg.
- Ne, to nás zničí. Není šance… - Prostě se to stane!
Už to nezastavíš.
Uděláme to, co vždycky, popřeme to.
Omluvíme se a pak zalezeme do díry.
Já to zařídím.
Co to je?
Můj tajnej mobil.
Co je tohle?
Dva roky starej mail od dodavatele Sweetie Pants.
„Slečno Jayová, navrhovaná bangladéšská továrna
patří mezi největší robotárny na světě,
zvažte to.“
A tys napsala: „To zní skvěle, díky.“
S kývajícím emotikonem.
Birdie,
prosím, řekni, že sis nemyslela, že v robotárnách…
šijí tepláky.
To snad ne.
[povzdech] Miles mě chce vyplatit.
Řekl, že když za tu robotárnu přijmu zodpovědnost,
dá mi plnou hodnotu akcií.
Třicet milionů!
Udělám cokoli, abych se zachránila.
A on je má jediná šance.
- Můžeš mi vrátit ten mobil? - [Peg] Ne.
- To jsem v Na stopě nestává. - Protože je to příšerná hra.
Všichni mají důvod Milese chránit.
Všichni tam tehdy byli. Co teď, detektive?
Ta obálka.
Ten, kdo sestru zabil, aby chránil Milese.
Ale jistě ji nezničil, chtěl by se mu pochlubit.
Přivezl ji sem. Je tady.
Ale jak ji chcete najít?
Pokud si k večeři někdo nepřinese kufřík,
není možné, aby měl tak velkou obálku u sebe.
Musí být u někoho v pokoji.
Tak. Dnes u večeře.
Andi, pořád piješ whiskey se sodou?
[Benoit] Musíte mít čistou hlavu a hlídat si záda.
Musíte najít důvod.
[Helen] Chci znát pravdu!
[zadunění]
To není problém.
[Benoit] Důvod, který bude tak bolestivě nepříjemný,
že se vás nikdo z nich nepokusí následovat.
- Vyvoláte hádku. - Už mě nebaví dělat…
[Benoit] Musíme tu obálku najít.
Prohrála jsi. To je pravda.
[zaloknutí]
To je ta Andi, co znám.
- [pípnutí] - [zadunění]
Je to pěkná svině, pusť ho k vodě.
[dramatická hudba]
[Benoit] Prohledáte pokoje, vydrancujete je, rychle a důkladně.
Nesnažte se zakrýt stopy.
[vibrování telefonu]
[heknutí]
[„Cool Change“ – Little River Band]
Čau.
Ahoj. Pardon.
Nezdržíš se, nebo…
[vibrování telefonu]
Kruci.
37 NOVÝCH ZPRÁV 21 ZMEŠKANÝCH HOVORŮ
Co zase?
CASSANDRA BRANDOVÁ MRTVÁ, PODEZŘENÍ NA SEBEVRAŽDU.
POLICIE POTVRDILA, ŽE SPÁCHALA SEBEVRAŽDU.
Do hajzlu.
Sakra!
[dramatická hudba]
[Whiskeyin výkřik]
Andi?
[z reproduktorů] Dong!
Můžu to vysvětlit.
[nádech]
Počkej chvilku. Večírek už skončil?
[roztřeseně] Ne. Ne, opustila jsem…
Duka.… [pláč]
…opustila jsem ho. Už jsem nemohla. Tohle si nezasloužil.
Jak to povím jeho mámě?
Klid, klid, klid. Zasloužil, ano? Je to prevít.
Není mi ho líto.
Zasloužil si to.
A tobě bez něj bude mnohem líp.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Co blbneš?
[hromadný křik]
[Whiskey] Nezabíjej mě! Prosím!
[Helen] Nesnažím se tě zabít, ty blbá hysterko!
[dramatická hudba]
[přerývaný dech]
Andi?
[Benoit] Andi!
Blancu!
Blancu, kde jste? Kde vás mám?
Helen! Helen, poslyšte, jste v ohrožení. Vzala jste Dukovi zbraň?
Proč bych brala Dukovi zbraň? A proč je zhasnuto?
Duke je mrtvý.
Co?
Není čas. Našla jste tu obálku?
Ne. Prohledala jsem všechny pokoje.
Jsem to ale blázen. Jeden pokoj jsme opomněli.
Vrah už ji dal Milesovi. Je ve Skleněné cibuli.
Zkusím ostatní rozptýlit a vy byste ji mohla najít.
Ne, to nám neřekne, kdo mu ji dal.
Blancu, já to nechápu.
Prosím, věřte mi, všechno je to zjevné.
Potřebujeme jednu jedinou informaci. Ale jen vy můžete…
- [výstřel] - [cembalová hudba]
[vzdech]
[prudký nádech]
[oddechování]
To mě poser.
Blancu, běžte za ním.
Co to děláte? Takhle nám unikne.
ROZPÁLÍ VÁS
Myslí, že jste mrtvá.
Tohle nám pomůže.
Koupím vám tak pět minut ve Skleněné cibuli, ale musíte…
- Ukažte. - Musíte najít tu obálku.
- Najdu ji. - To je…
Ne, dejte to sem. Dejte to sem.
Tohle by šlo.
[odkašlání]
Oh! Au!
Hergot!
Blancu?
Ano.
[Claire] Bože můj.
[Birdiin křik]
[prudký nádech]
[Miles] Bože, Andi.
[Benoit] Vy všichni běžte dovnitř.
- [Claire] Neměli… - [Benoit] Ona nikam nepůjde. Dovnitř.
[tiché kňourání]
[Benoit] Je čas to uzavřít.
[kňouraní]
[heknutí, smrkání]
Hergot.
[Miles] Nedává to smysl.
[Benoit] Dává to dokonalý smysl.
Duke, Andi, tenhle víkend,
ta směšná hra začala dávno před tím, než jsme zakotvili.
Vysvětlíte nám to, detektive?
Ne, můžu oloupat vrstvy,
můžu to analyzovat, ale co se ukrývá v jádru…
Jen jeden člověk nám může říct, kdo zabil Cassandru Brandovou.
Kdo?
No, pořád se vracím, ve své mysli, ke Skleněné cibuli.
Působí tak neprůstřelně, záhadně a nedosažitelně.
Ale její jádro se skrývá na očích všem.
Kde? Kde?
A proto mě tento případ mate, jako žádný jiný.
Proč každá další sloupnutá vrstva
odhalila další vrstvu a další vrstvu
a nic neodhalila.
V tom je jádro pudla. Přímo tam.
Víte, očekával jsem komplikovanost.
Očekával jsem inteligenci.
Očekával jsem hádanku nebo hru.
Ale nic z toho jsem nenalezl.
Jádro pudla se neukrývá v komplikovanosti,
ale jen v mysl otupující průzračnosti.
Ve skutečnosti se neskrývá.
Díval jsem se přímo na něj.
[dramatická hudba graduje]
Náš vrah málem odhalil mou Achillovu patu.
Ale díky bohu…
na poslední chvíli mi došlo,
co mě celou dobu neodkladně šimralo na mozku.
Naplnosžít.
To není slovo.
Co?
Nemohli bychom si naplnosžít tuhle chvilku?
Není to slovo.
Zní to jako slovo. Ale je to jen smyšlenka.
Za to „vyvrcholení“, tak to už je slovo.
Ale špatné slovo.
To místo je vyvrcholením všeho, co jsem doteď dokázal.
Celý tenhle den…
Předobjednaný detektiv.
…je učiněné minové polo malapropismu.
Bud narušení.
A faktografických chyb.
Opalování, koupání v Jónském moři.
Tohle je Egejské moře.
No jo, je to tak. Má recht.
Jeho molo neplave, jeho palivo je katastrofa.
Jeho pochopení disrupční teorie je přinejlepším chabé.
Nesestrojil ty krabice, nenaplánoval vraždu.
Et voilà! Všechno dohromady je klíč k celému případu.
A já ho měl před očima.
Jako všichni na světě,
jsem věřil, že Miles Bron je komplikovaný génius.
Ale proč?
Pohlédněte do srdce této Skleněné cibule…
Miles Bron je idiot.
Oh, prosím! Prostě vyklopte, kdo mě chtěl zabít.
Nikdo vás nechtěl zabít, vy nafoukaný šašku.
Duke pil z mé sklenky.
To jste nám namluvil vy.
Musel si ji vzít omylem, tvrdil jste, a pak se to stalo.
Vidíte, jak se točí? Birdie! Birdie, roztoč se znovu. Dívejte.
A poté, co jste to řekl, jsme všichni viděli jen šaty, ale pozor!
Ignorujte jeho lži, vážení, a zapojte své mozky.
Co jsme viděli ve skutečnosti?
Páni, vidíte jak se točí? Birdie, to je úžasné, jen se…
- [prudký nádech] - Podal jste Dukovi vlastní sklenici.
Jak prostinké. Před našima očima.
Očima všech. Byla to jen nestydatá fabulace.
A zabrala.
Blancu, tvrdíte, že Duka zabil Miles?
- Ano. - Proč?
Kvůli noci, kdy Andi rozeslala ty maily.
Když Duke sedl na motorku a přijížděl k Andi první…
viděl odjíždět Milese.
[pištění pneumatik]
Miles ho málem srazil,
dokonce o tom mluvil, otevřeně a přede všemi.
Klasika.
Pamatuješ, jak jsi mě v ní málem rozsekal cestou k Andi?
Na narozeniny Andersona Coopera?
Ten večer. U Andi.
Duke nám tehdy řekl, že se málem vyboural.
Že se vysekal?
Jo, ale Miles žije už půl roku v Řecku.
Ne. Whiskey?
Miles dorazil na vaše narozeniny do New Yorku
a věnoval vám tenhle řetízek. Vidím, že jste býk.
To jsem.
Před dvěma týdny.
- Zapomeňte na palivo. - Devátýho května.
Na robotárny.
A na nasazování parohů kvůli moderování zpráv.
- Co prosím? A soustřeďte se…
na obálku.
[křik]
[prudký nádech] Do prčic!
Co je skutečný?
Andi?
Koho ta obálka ohrozila?
Milese Brona.
Té noci
Lionel odfaxoval Andiin email Milesovi, který ho obdržel v New Yorku.
Jedinou věc, která mohla zničit jeho impérium lží,
svírala v ruce osoba, která se nebála říct pravdu.
Takže Miles skočil do svého Porshe Baby Blue
a vyrazil na místo činu.
Andi ho pustila dovnitř. Proč taky ne?
Milesova mašinérie právníků a konexí ji mohla roznést na kopytech.
Ale co samotný Miles?
Z Milese už strach neměla.
Ale skutečnou…
a předvídatelnou hrozbu nespatřila, dokud nebylo příliš pozdě.
Jediný Duke věděl, že jste tam byl,
ale netušil, že je Andi mrtvá. Ne, ne, netušil to.
Až do dnešní noci.
Zjistil to, když mu přišlo upozornění na mobil,
který poté nějak záhadně ztichnul.
A který vám ukázal.
[prudký nádech]
Protože vy nevlastníte mobil.
Duku! Ne!
[pláč]
Vážně věřil, že všem zabrání, aby se dozvěděli o její smrti?
Vždyť mají mobily.
Kde mám mobil?
- Peggy? Oh. - Pořád ne.
[Benoit] Nemusel její smrt tajit.
Stačilo zatajit fakt,
že Duke mu o její smrti pověděl těsně před svou vraždou.
Duke ho konfrontoval přede všemi.
[Duke] To leccos mění.
To si piš.
A řekl mu, co přesně chce oplátkou za mlčení.
V týhle situaci bych to viděl na zprávy.
- Na to vsaď boty, pojď ke mně! - [smích]
A co Miles udělal?
Nosí mezi zubama ukrytou kapsli s jedem? To pracháči dělají?
Ne, ne, ne, ne. Je to… Odpověď je mnohem hloupější.
Birdie, co se dává do Kubánského vánku?
Um, vodka, Amaretto.
Proboha.
[dramatická hudba]
A ananasový džus.
Není v tom ananas, že? Duke ananas nerad.
Měl alergii.
Nesnesl ani kapku.
Ananasový džus.
Prostě mu do whiskey přilil ananasový džus.
To je fakt vůl.
Ach, je to vůl, ale brilantní.
Ne! Jen vůl.
Spáchala sebevraždu a zanechala po sobě sestru Helen.
Helen.
Vykládalas mi o Helen, tvá sestra…
[nádech] Ale počkat!
Helen Brandová, dámy a pánové.
A nyní přejdeme k pokusu o Heleninu vraždu,
který máte na kontě opět vy.
Tentokrát jste se pokusil přemýšlet.
Uvědomil jste si, že jste dostal skvostnou příležitost.
Vlastníte dům na odlehlém ostrově naplněný zoufalými lidmi,
z nichž všichni mají oprávněný důvod té ženě ublížit a…
krom toho…
jste měl po ruce Dukovu nabitou zbraň.
Dokonce zhasla všechna světla.
Pozval jste sedm lidí,
z nichž každý má skutečný důvod vám ublížit,
vylákal je na opuštěný ostrov
a nasadil jim do hlavy představu vaší smrti.
To je, jako kdybyste na stůl položil nabitou zbraň a zhasnul světla.
Božínku!
Vy zabedněný, vypatlaný…
hňupe!
Jediná vražda s kapkou úrovně
a nakonec se stejně jedná o můj nápad.
[dramatická hudba]
[výstřel]
A po tom všem sis pořád nechával tu obálku?
Proč jsi ji nespálil?
Poznáváš tohle?
Andiin rukopis.
Je po tobě, ty šmejde.
Hele, zkus zpomalit, sestro, ano?
Tak zaprvé, jak dokážeš, že se jedná o originál?
- Mohla opsat ten můj. - Ne.
Bar zavřeli, před devíti lety.
A na jejím je něco, co na tvém nikdy nebylo.
Dobře, ale zadruhé…
[zadunění]
- [Benoit] Co to sakra provedl? - [Helen] On ho spálil.
- Spálil? Nic jsem neviděl. - [Helen] Spálils ho!
- Smaží někdo toast? - Tohle neobstojí.
Ale viděl jste důkaz? Hořící ubrousek, Blancu?
Ne. Někdo další?
Dobrá. A páni!
Páni! Někdo tady se ohání obviněním.
Až na to, že si všichni míň než mlhavě vzpomínají,
co vlastně viděli,
a neexistuje nic než chabé, nerovné důkazy.
Už zase.
Takže pokud jsme si tu jen hráli na moji vraždu,
což jsme měli dělat celý víkend,
tak Blanc tentokrát vyhrává iPad Pro.
Tohle je skutečný svět.
A ve skutečném světě je třeba víc než detektivní pohádka.
Jsou třeba důkazy.
A vy žádné… nemáte.
Že ne?
Má pravdu.
Obsah té obálky v jeho vlastnictví to byl náš jediný fyzický důkaz.
Jo.
Půjdete na policii?
Poženete to k soudu?
Fajn, vaše volba.
Ať půjdete kamkoli, bude to vaše slovo proti mému.
Jak to asi dopadne?
Asi to dopadne tak jako s Andi.
Ježíši.
A ještě bych rád řekl,
že tvá sestra byla komplikovaná žena, ale záleželo mi na ní.
Tak upřímnou soustrast.
[ponurá hudba]
Nikdo nic neřekne?
Přísahej a řekni: „Viděla jsem ho brát Dukovu zbraň.“
„Viděla jsem ho v Andiině domě.“
„Viděla jsem ubrousek, než ho spálil.“
My jsme…
Nic jsme neviděli.
Lhali byste kvůli lži, ale ne kvůli pravdě.
Pořád visíte na jeho cecíku.
Jste tupci.
Blancu!
Musíte něco udělat.
Promiňte, Helen.
Našel jsem pravdu.
Ale tím mé pravomoce končí.
Musím se zodpovídat policii, soudu, systému.
Nemůžu nic dělat.
Leda bych vám…
dodal kapku odvahy.
a připomněl, proč se vaše sestra rozhodla odejít.
[zlověstná hudba]
[bouřlivá smyčcová hudba]
[odfrknutí]
[tříštění skla]
Do něj!
Proč sakra ne?
Jo, jen mu dej! Do toho, Helen!
[smíšek]
- [tříštění skla] - [náhle utichnutí hudby]
- [křik] - [praskání elektřiny]
To bylo příjemný!
[napínavá hudba]
Oh, vážně?
- Nepřidáš se? - Jo.
- Jasně. - Do toho.
Měli bychom. Hej, Milesi!
[hudba graduje]
Jak chcete.
[Birdiin křik]
[vřískání]
Rozumím vám. Poslužte si.
[smíšek]
[jásot Whiskey a Claire]
Jo! Mazel tov!
[výkřik]
Uh, ta holka je vostrá!
Helen, neblbni.
[zadunění]
Tohle patřilo Liberacemu.
Dobře, tak… Končíme?
Oh.
- Nekončíme. - [Claire] Hele, hele.
[dramatická hudba]
Co děláš?
Uh!
[křik]
Jen, uh… Já… Dobře, dobře.
Co, co… Co to je? Co po mně chceš?
To ne!
[křik]
- [prudký nádech] - Bože můj, ah!
[dramatická hudba]
[Lionel] Milesi, máš hasící přístroj? Milesi!
[Birdie] Andi?
Helen!
- [Lionel] Hasící přístroj? - [Birdie] To už stačí.
Proboha! Proboha! Proboha!
[Birdie] Helen!
Prosím, Helen!
Proboha! Proboha! [křik]
Nech toho!
Dost. Stačí.
Helen, odejdi.
Jo.
S připomínkou toho, proč se rozhodla odejít má sestra.
[napínavá hudba]
Do hajzlu.
[prudký nádech] Hindenburg.
[přístrojový hlas] Toto je nekuřácká zahrada.
Toto je nekuřácká zahrada.
Narušení.
Toto je nekuřácká zahrada.
- Luxusní. - [smích]
[vrzání kovu]
[klakson]
[naštvané funění]
[„Mona Lisa“ – Nat King Cole]
[konec písně]
To je fantastický! To bylo fakt dobrý!
Myslíš, že seš aligátor?
Vodbouchlas mě jako gangster? Ne!
Seš jak malá.
[křičí] Jak malá!
Už je ti líp?
Doufám, že tě ten záchvat uklidnil,
protože jsi dokázala kulový!
Tvoje palivo budoucnosti ugrilovalo
nejslavnější obraz na světě, ty troubo.
Blahopřeju k veřejnému představení Klearu
a konci Milese Brona.
Skončils. Ale splnilo se ti přání.
Lidi budou při zmínce o tobě navždy vzpomínat…
na Monu Lisu.
Hm.
Ne. Ne.
Lidi, viděli jste to co já? Víme, co se stalo. Je to tak?
Viděla jsem, jak spálil ubrousek.
Bože, když o tom mluvíš, viděla jsem, jak si bere Dukovu zbraň.
Já ho viděl odjíždět od Andi v den, kdy umřela.
Oh…
jste tupci.
[cembalová hudba]
[dramatická hudba]
[hudba utichá]
[cembalové tóny]
[konec hudby]
Už jste mu to spočítala?
Jo.
Můžeme jet domů?
[cembalová hudba pokračuje]
[„Glass Onion“ – The Beatles]
NA NOŽE: GLASS ONION
Tento film je s vděčností za celoživotní inspiraci věnován
ANGELE LANSBURYOVÉ A STEPHENU SONDHEIMOVI
[konec písně]
[zlověstná hudba]