Slavă Domnului că ne-ai găsit la 93.1 FM WXRT!
Sunt Lin Brehmer, cel mai bun prieten al tău din întreaga lume.
Este minunat să fii în viață. Deci, să începem astăzi cu un compozitor
care a fost cunoscut pe scena Metro ca fiind
Unicornul Crăciunului.
O creatură rară și frumoasă, în culori uimitoare.
Și, în timp ce ați auzit că toate drumurile duc spre Roma,
unele drumuri duc în Chicago.
Acesta este Sufjan Stevens.
Acesta este Chicago.
CARTOFI PROASPEȚI - BURGERI - SHAKE-URI
„Acest scriitor, după cum știu toți cititorii mei, este dedicat Chicago-ului,
și în mai bine sau mai rău, cartierul începe să se schimbe.
Sunt fascinat de conexiunea dintre stăruitori și progresivi
și cronicizarea constatărilor mele.
Poate evolua orașul vânturilor fără a-și pierde adevărata esență?
Ne întrebăm câteodată dacă nostalgia ne întunecă judecata,
și creează o dorință aprigă pentru perfecțiune
cu fiecare loc vizitat.
De aceea am ales să revizităm The Beef din Chicagoland,
situat în River North.
Cunoscut demult ca un local de familie,
pentru sandvișurile italiene neglijente, dar gustoase din carne de vită,
cuvântul pe care l-am fi folosit pentru a descrie The Beef,
înainte de această recenzie să fie de încredere.
Cuvântul pe care l-aș alege acum după cea mai recentă masă
în acel local iubit, ar fi deosebit și elegant.
Meniul este ușor actualizat și..."
Douăzeci de minute până la deschidere! Chefi, vă pregătiți?
- Da, chef. Gata. - Mulțumesc.
„Și este clar că vor mai veni multe schimbări.”
Nu mai citi acel rahat. Avem multe de făcut azi.
Deschidem în 20. Suntem în direct în 20. Haideți!
O să-ți placă această parte, Carmen.
„Chiar dacă pereții sunt colorați, personalul este la nivelul următor.”
Unde este Tina? Încă nu a ajuns?
Nu, chef. Mă ocup de partea ei. Poate putem să... Ar trebui să...
„Sandvișurile lor sunt mai delicioase ca niciodată,
dar felul care le are pe toate
este risotto-ul cu vită marinată.
Orezul era delicios,
cu aromă de saramură surprinzătoare.
Bucătarul a știut, evident, ce a făcut.”
Ebra, suficient, te rog! Înapoi la muncă. Mulțumesc.
- Deci... - Aromă surprinzătoare, nu?
Păi, am dat o farfurie unui client pentru că nu voiam să se piardă.
- Evident, nu știam cine este. - Chef, totul e bine.
Bine. Deci, a fost un accident și e în regulă, da?
- Nu este ciudat sau ceva... - Bun pentru afaceri.
- Exact. - Felicitări!
Trebuie să-ți arăți cotletele.
Sigur. Și vreau doar să mă asigur că totul e în regulă.
- Nu e ciudat sau ceva. - E în regulă, Syd.
- Nu e ciudat, e bine. Da? - Da. Mulțumesc.
Sandvișurile sunt total diferite totuși. Acel tip e un impostor nenorocit oricum.
- Total. - Cutiile pentru pachet sunt gata?
- Da. Aproape. - Mulțumesc.
Îmi pare rău! Scuze! Mii de scuze!
Louie a fost suspendat. Louie, cere-i scuze lui Jeff.
- Scuze, Jeff. -Îmi pare rău, Louie.
Salută prietenii lui Jeff.
- Bună, prieteni ai lui Jeff. - Bună, Louie.
Avem multe de făcut azi. Te rog grăbește-te, bine?
- Vreau să prinzi din urmă. Mersi, chef! - Da, Jeff, dar Louie?
Ce-i cu Louie?
Trebuie să știe... Trebuie să-l înveți cum să lucreze în bucătărie.
Astăzi?
Sigur, Tina. Astăzi, ziua în care începem noul program.
Chef Sydney, te descurci cu asta, nu?
- Da, sigur. - Mulțumesc, chef.
„Dar a fost o aroma de coriandru
- pe carnea fragedă...” - Ebra? Treci la treabă!
Te rog. Mulțumesc!
- Louie. - Ce citești?
O recenzie. Cinci stele.
Rahat!
- Nu e nimic. Nu este. - Sunt sigură că e bună.
Foarte bună.
- Ce se întâmplă? - Am nevoie de ajutor cu el.
Du-te să mănânci în biroul lui Jeff și gândește-te la ce...
-Șaptesprezece minute până la deschidere! - El este,
a intrat în probleme, făcând niște prostii.
- Nu e interesat de nimic. E atât de... -Și l-ai adus aici?
Pe mine m-ai învățat. Îl poți învăța și pe el.
Ce să-l învăț, mai exact?
Abilitățile tale, omule. Tu ai abilități.
- Abilități? - Da.
Shabby? Tipul ăsta e un impostor, nu?
- Exact asta am spus și eu. - Hei!
De ce vorbește despre risotto? Nu avem risotto în meniu.
E un fel de mâncare la care lucra Sydney.
Și cum de l-a încercat martalogul ăsta?
Sydney l-a dus accidental la masa lui.
- Accidental? - Accidental.
Lasă-mă să te întreb... Care este timpul pentru risotto?
Pare o nebunie. Nu vom face asta.
Nu, nu vom face asta. Cincisprezece minute până la deschidere!
- Burete! - Mulțumesc.
Rahat. Sydney!
Ți-o tragi cu cineva de la The Telegraph?
Da, Richie. Exact asta s-a întâmplat.
Mi-am tras-o cu cineva de la The Telegraph.
Louiecito, treci aici. Omule!
Tragi de fiare?
-Încerc, da. - Arăți bine.
Bine, putem să verificăm noul sistem de azi?
S-a făcut, șefa.
Fascinant, cum accidental
a dat un fel de mâncare care nu este în meniu unui tip
- cine s-a întâmplat să fie un critic... - Taci!
E greu de digerat.
- Sydney, cutii? Mulțumesc mult. - Da, chef. Mulțumesc.
Ce e o aromă de saramură?
Bine, bucătari, ascultați!
O să încep preparatele la pachet în zece minute.
Deci, vom începe să numărăm, da?
Ce avem azi! Syd, salate. Numără!
- Douăzeci și cinci azi, chef. - Douăzeci și cinci. Mersi!
- Grătarul. Tina, pui? - Treizeci și doi azi, chef.
Treizeci și doi. Mersi. Ebra, vita de azi?
- O sută, chef. - O sută. Mulțumesc.
Richie, du-te dracu'!
-Șaizeci și nouă azi, chef! -Și, Marcus! Prăjituri azi?
- Dă-mi o secundă. - Nu. Mai repede. Câte?
Sunt un pic în urmă.
Marcus, dacă încă mai încerci cu gogoșile alea,
o să-ți stric ziua, mă auzi?
- Da, chef. - Mulțumesc, chef!
Nu!
Îmi pare rău, băieți. Aici nu e loc.
Duceți grădinița în altă parte.
Nu că nu te apreciez puștiule, dar nu ești acolo.
- Bine. - Bine. Putem să vorbim despre
- noul sistem la pachet? - Sigur.
Băieți, trebuie să vorbesc cu Sydney. Scuzați-mă!
Ia asta și faceți acest lucru lângă standul cu delicatese?
- Da. - Da, mulțumesc.
Zece minute până la deschidere!
Bravo! Bine, șefa. Ai făcut-o!
Ai micul tău fel în ziar. Un raion de preparate la pachet.
Totul merge conform planului?
Am un plan?
Asta e ceea ce ai vrut.
Știi, îmi dai oamenii la o parte.
-„Oamenii tăi”? - Da? Dai la o parte oamenii muncitori.
Faci loc pentru orice prostănac care va apărea în urma acestui articol.
Scuză-mă, ești noul reprezentant al omului muncitor? Richie, felicitări!
Asta e super!
Lăsând prostiile deoparte...
Care e părerea ta? Lămurește-mă!
- Părerea mea? - Da.
Părerea mea e că am fost angajată să lucrez aici și acum o fac,
și încerc să progresăm. Asta e părerea mea.
Un fel greșit de progres.
Faci așa multe schimbări bruște, o să sperii clienții obișnuiți.
Bine. Clienții obișnuiți?
Da. Șoferi de autobuz, secretari, profesori.
- Doar înșirăm profesii? - Este derutant.
Oamenii nu vor mai știi ce e în meniu
și ce nu e în meniu. Este risotto...
Bine, dacă există confuzie, permite-mi să clarific niște lucruri. Da?
Toți lucrăm într-un restaurant, da?
Și gătim în restaurant. Cu toții încercăm să facem o treabă bună.
Nu știu despre tine. Dar oamenii vin și își cumpără mâncarea cu bani.
Și își cheltuiesc banii, iar noi ne luăm câștigurile,
și ne trăim viețile noastre.
Asta e tot. Sunt afaceri.
Ideea acestui lucru este că e o afacere.
Nu ceva superficial asupra căruia să-ți poți proiecta fanteziile
- sau orice altceva. - Nu fii obraznică!
Adică, cred că nici n-ar trebui să vorbești cu mine.
Apropo, acei clienți obișnuiți pe care îi tot lauzi,
împart un sandviș și un pahar gratuit de apă,
și apoi ne tratează ca un rahat.
- Deci e un război contra celor săraci? - E războiul împotriva eșecului, Richie.
Și despre a învăța cum să utilizăm programul.
- Sfârșit, omule! - Care e la sfârșit?
Sfârșitul este că îi spuneam lui Richie
că învățăm cum să folosim programa
și este bine și benefic pentru afaceri, iar noi doi sunt de acord.
Da. Ideea ta, dar da.
Dar ești de acord cu mine despre cealaltă treabă, nu?
- Cealaltă treabă? - Ce treabă?
Că oamenii vor veni să cumpere mâncarea ei.
Asta e o scuză modernă de rahat.
- Nu ești italian. - Richie, încetează!
E un pic dezordonat, bine? O vom rezolva.
Tocmai am pornit meniul pentru pachet. Suntem gata?
- Nu. - Cinci minute!
Asta nu va merge.
- Chef. - Da?
Scuze. Pur și simplu nu simt că suntem pe aceeași lungime de undă acum.
Simt că nu suntem în regulă.
- Hai să trecem de ziua de azi. - Chef.
- Ce? - La naiba!
Ce?
La dracu! Ce naiba?
Syd?
Bine, eu...
- Nu știu. - Ai lăsat opțiunea de precomandă deschisă.
- Bine, nu. Îmi pare rău. - Da.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că avem 78 de felii de tort de ciocolată, 99 de cartofi prăjiți,
54 pui, 38 de salate, 255 sandvișuri de vită,
în opt minute. Deci, da, Syd, la dracu'!
-Ți-am zis eu. - Nu mi-ai spus niciun rahat.
Tăceți dracului din gură! Lăsați-mă să mă gândesc puțin.
Ți-am spus! Ți-am spus să fii mai pregătită.
Ți-am zis că preparatul ăla nu e gata.
- Ce legătură are asta cu preparatul? - Chef, încetează!
Chefi, mergeți și luați carnea de vită gătită, feliați-o,
puneți-o în sos. Acum! Faceți cei 32 de pui.
Porniți focurile, prăjiți-i! Tina, cârnați, burgeri, hot dog,
totul pe grătar. Aprinde-ți dracului focurile!
- Da, chef. - Da, chef!
Faceți fiecare ce puteți. Ieșiți dracului din calea mea!
Ebra, fă sandvișuri! Nu vă opriți din făcut de sandvișuri!
Voi face trei secțiuni, bine?
Vor fi reci, calde și dulci, bine?
Folosiți banda verde.
Louie, vreau să pui sandvișurile în zona corespunzătoare.
-În spate! - Spate!
- Pune o etichetă, te rog, chef. - Da, chef!
Tina, pune la foc toți puii pe care îi avem, te rog, da?
Richie, știi măcar cum să faci cartofi prăjiți?
Da. Știu că avem nevoie de ei acum.
Bine, Marcus, cum stăm cu prăjiturile?
Mă ocup.
Te ocupi? Ce dracului...
Marcus, de ce naibii încă mai muncești la rahatul ăla?
De ce te agiți?
Poftim? De ce naibii mă agit?
- Ești aici? - Nu contează.
- Sunt patru prăjituri și... - Da, voiam să te tai.
- Nici măcar nu sunt tăiate încă? - Da, nu e cine știe ce.
- Chef! - Le fac în cinci...
Nu. Oprește-te! Oprește totul acum!
Bine, voi opri totul acum.
- Tocmai vorbeam cu Marcus... - Ieși afară!
- Bine, voi vorbi cu Marcus, comanda... - Ieși dracului de aici, chef, acum!
Pleacă dracului! Mulțumesc!
Facem 76 de vite, 34 de pui, bine?
Doisprezece cartofi prăjiți, 12 piureuri, acum!
- Da, chef. - Mulțumesc!
Colț!
- Cinci minute până la deschidere. - Rahat!
Nu ai spus colț.
- La dracu, Richie. Du-te dracului! - Nu-i nevoie să mă tot înjuri.
- Nu ai spus colț. - Ești un maniac nenorocit!
Tu ești de vină pentru azi. Nu eu.
- La dracu, Richie. Du-te dracu! - Sydney!
Îmi place acel ritm, Louie. Da, iubito.
- Chef, ești bine? - Da, sunt al naibii de bine, Tina. Mersi!
Nu trebuie să țipi, tu nu ești așa.
Știi, poate sunt. Poate chiar sunt așa. Nu știu ce poți învăța.
Sau ce ar trebui să învețe Louie din acest loc nenorocit.
Dar te rog ai grijă să țină pasul cu prăjiturile,
și că îți termini tura.
Bine. Da, chef. Voiam doar să văd...
E bine. Te rog continuă cu pregătirea.
Da, chef!
- Hei, trebuie mai multe cutii. - Mai aștept 55 de vită,
24 pui cu piper, 41 hot dog, șase salate grecești.
Cineva să-mi dea o cariocă care și funcționează.
La dracu!
- La naiba. Hei, chef! - Da.
Am rămas fără giardiniera.
E bine, o facem proaspătă. Sidney!
- Ce? - Fă giardiniera, te rog.
Vere, aici! Dă-mi un pix nenorocit!
- Dă-mi un pix nenorocit! - De ce?
Chef, hei, prepară giardiniera!
La dracu! Avem încă două prăjituri la pachet.
- Nu, fără alte... -Încă două prăjituri la pachet!
Ești surd?
Ești foarte confuz astăzi, omule.
Cariocă!
- La dracu! - Dumnezeule!
Carmy este supărat.
Doamne!
Hei, ce dracu faci?
- Hei. - Ce pare că fac? Te ajut.
Nu face asta! Alea sunt legumele mele, așa că...
Se duc toate în același loc.
Pregătirea lor mi-a fost atribuită mie, așa că sunt ale mele.
Lasă-le și pleacă!
E ceva greșit cu tine. Ești rea și e urât.
Vrei să vorbești despre ce e greșit, Richie?
- Ești un ratat. - Tu ești o ratată.
- Nu, Richie, tu ești ratatul... - Da, ești o ratată.
Ești încrezută și îngâmfată.
Nu știi să decojești legumele. Nu poți face nimic.
Irosești spațiul aici. Ești un ratat nenorocit
și de aceea urăști că sunt aici, nu?
Pentru că eu văd cu adevărat cât de ratat ești
și toată lumea știe asta.
Eu o știu, Carmen o știe, probabil și fiica ta o știe.
Biata fată! Deci, mai bine mergi la casă
să faci singurul lucru pe care îl știi?
De ce ești așa o nenorocită acum?
Nu știu, Richie. De ce sunt?
- O să mă înjunghii? - Poate că da.
Giardiniera! Tăceți dracului din gură!
Hei, Carmy, am făcut-o. Mi-am dat seama ce făceam greșit.
Încercam să fac o gogoașă, dar trebuia să folosesc drojdie.
-Și am... - De ce îți bați joc de mine?
De ce îți bați joc de mine?
Treci naibii înapoi la treabă!
Mișcă! Toată lumea! Idioții dracului!
Vere! Încearcă să...
Taci dracului!
La dracu! Nenorocito...
- Avem un client aici. - Am fost înjunghiat.
Nu chiar acum. M-a înjunghiat. Ce nenorocită...
- Ebraheim! - Un minut!
- Ebraheim, m-a înjunghiat. - Probabil că ai meritat-o!
Da. Poate.
Louie, cum stăm?
- Bine. - Bine? Sweeps?
- Treizeci și șapte. - Mai fă!
Mulțumesc, chef!
- Ebraheim, grăbește-te cu aia! -Încerc.
- Nu te mișca. - La naiba!
Este rău? Spune-mi din nou despre facțiuni.
Nu te mai mișca!
Siad Barre a provocat violență, opresiune, război civil.
Multe facțiuni, multe grupuri, toți s-au luptat pentru putere.
Guvernul s-a prăbușit, Somalia a devenit un stat falimentar.
Mulți civili au fost uciși.
Muhammad Farah Aydid nu coopera cu Organizația Națiunilor Unite.
Statele Unite au trimis trupe ca să atragă membrii de partea sa, să facă pace.
Dar nu a făcut pace, nu-i așa?
Nu. Bătălia de la Mogadishu a început când au venit două elicoptere și...
Hei, stai! Vorbim de Black Hawk Down?
Black Hawk Down.
- Al naibii Piven! - Piven.
Unde naiba e Marcus?
Jeff, trebuie să deschidem.
Un minut. Încă douăzeci de pui. Hai!
Nu mai avem.
Descurcă-te cumva. La naiba, Tina!
- Aveți apă minerală? - Nu.
Nu.
Suntem bine?
Vrei să nu mai pierzi vreme, omule?
- Chef, suntem bine? - Colț!
Chef, nu te aud.
Nu suntem bine.
Ce?
- Nu suntem bine, chef. - Nu?
Despre ce dracului vorbești?
Ce se întâmplă?
Demisionez, asta se întâmplă.
- Demisionezi? Acum? - Da, chef. Demisionez.
Demisionezi acum?
Ce faci?
- Ești un bucătar excelent. - Ce faci?
- Dar ești și un dobitoc. - Ce faci?
- Asta nu e de mine. Mult noroc! - Ce faci?
Rahat!
La naiba!
Hei, vere, s-a făcut coadă. Deschidem sau nu?
REGULILE
-Subtitrarea: -Sadacliev Lucian